OM VÄXLINGAR I ÖLANDS FÅGELLIV 
265 
Säkert, att skärfläckans ursprungliga häckplats på Öland var 
Sandvikens med små obetydliga strandväxter glest täckta inre 
strand. På själfva ängen har det höga gräset omöjliggjort 
hennes häckning. Den lågt belägna strandängen är dock ofta 
utsatt för öfversvämningar. Det behöfs blott att det blir nord- ‘ 
lig vind och blåst för att hafvet skall stiga och såväl Sand¬ 
vikens stora sandfält som den inre stranden öfversvämmas. 
Hafva vid sådana tillfällen skärfläckorna haft sina bon på 
strandängen, har de fått dem förstörda, nya kullar ha lagts 
för att kanske åter blifva förstörda och slutligen ha fåglarna 
flyttat öfver till hafstångbankarna. 
Så kan det ha gått år efter år till dess skärfläckorna slut¬ 
ligen tvingats att upphöra med sin häckning, beroende, som 
de på så sätt blefvo, af de nyckfulla hafstångbankarna. 
Troligen har skärfläckan icke haft någon stadigvarande 
häckplats på Öland. För detta talar redan Linnés yttrande 
om skärfläckan. Han fann henne blott i två individ, och då 
den ena sköts, flög den andra ut på hafvet och lade sig där 
simmande. Det var den ®/g 1741 Linné besökte lokalen. Hade 
fåglarna då häckat, hade de betett sig på annat sätt. Dessa 
fåglar flyga på häckplatsen alltid omkring besökande männi¬ 
skor, slå ned för att simulera skador 0 . s. v. 
Att fåglarna stundom uppträdt i större antal såsom 1867 
- 69, behöfver icke betyda mer än att de dessförinnan haft 
en följd af lyckliga år, under hvilka högvatten ej varit rådande 
under rufningstiden. 
Doktor H. Nyqvist, som studerat skärfläckan på danska 
lokaler, har haft godheten meddela mig sina iakttagelser. Han 
delar också min ofvan uttalade åsikt. 
Möjligt är, att denna vackra fågel åter kommer att söka 
sig hemortsrätt i vårt land. 
Tabell, utvisande hvilka år skärtläckans förekomst eller 
icke på Öland konstaterats: 
Delvis efter Bertil Hanström i denna tidskrift 1915. 
