Ett bidrag till de svenska kajornas, Coioeus 
moneduia, systematik. 
Af 
Grefve Otto von Zedlitz. 
rnitologerna ha på senare tider mycket syssel¬ 
satt sig med frågan om, i hvilka geografiska 
raser kajorna böra uppdelas. Så har t. ex. 
Dr. E. Hartert (Tring, England) beskrifvit den 
i Nordafrika häckande formen såsom ny under 
namnet Coioeus moneduia clrtensis, och lika¬ 
ledes har O. Kleinschmidt gifvit den centralasiatiska formen 
namnet y^ultracollaris» (»Falco», 1918, p. 16). Det skulle föra 
oss för långt att ingå på alla de olika raserna. Den, som 
intresserar sig härför, finner närmare uppgifter i mitt arbete: 
»Die Avifauna des westl. Pripjet-Sumpfes» (Journ. f. Ornith. 
1921, p. 80—83). För utskiljandet af de olika raserna äro 
framförallt två kännetecken afgörande: 
a) den m. 1. m. mörka färgen hos undersidan och halsen; 
b) närvaron eller frånvaron af en hvitaktig, halfmånformig 
fläck på sidorna af halsen framför vingbukten. 
Det första kännetecknet kan blott användas vid jämförelse 
af fåglar insamlade under samma årstid, alldenstund fjäder¬ 
dräkten hos alla kajor blir afsevärdt ljusare genom nötning, 
särskildt framträder detta mest på nacken och halsens sidor, 
något mindre, men i alla fall rätt tydligt, också på bröst och 
buk. Det andra kännetecknet, den halfmånformiga halsfläcken, 
finnes i regel ej hos häckfåglar i västra och mellersta Europa; 
