2 FAUNA OCH FLORA 
Det är emellertid ej endast växter, som kunna förorsaka 
röda vattenfärgningar. Dylika kunna framkallas äfven af vissa 
planktoniska djurformer. 
Röda vegetations- eller öfver hufvud taget planktonfärgningar 
i rödt förekomma då och då äfven hos oss och ha, särskildt 
i gamla tider af vidskepelse och skrock, ställt till ganska myc¬ 
ken oreda och oro på vissa håll. Som regel beskrefvos och 
Litlades dylika s. k. blodfärgningar som järtecken och varsel 
om stundande onda tider. Redan från 16- och 1700-talen före¬ 
ligga uppgifter om vatten, som på detta sätt »vändts i blod>. 
Se härom Gertz och Naumann, 1916, Naumann, 1917, 1919. 
I allmänhet var man som nämndt under denna tid mest 
benägen anse fenomenet som något öfvernaturligt och oför¬ 
klarligt. En af de första, som uppträdde mot denna vidskep¬ 
lighet var Linné. I en 1746 publicerad skrift (se vidare Nau¬ 
mann, 1919 c) meddelar Linné en del iakttagelser öfver röd- 
färgning af vatten och söker där förklara fenomenet rent bio¬ 
logiskt, i det han anser denna rödfärgning bero på högpro¬ 
duktion af lägre kräftdjur, Monociilos, otvifvelaktigt identiska 
med arter af släktet Daphnia. 
Dock synes Linné härvidlag väl mycket generalisera. Röda 
vegetationsfärgningar kunna nämligen uppkomma genom mass¬ 
produktion äfven af andra småorganismer än Daphnia. Så 
torde t. ex. den i Wästgöta Resan, p 14 från Önnaby be- 
skrifna rödfärgningen härröra af Euglena sanguinea (Naumann, 
1919 c). Äfven till det s. k. blodregnet i Örsjö i Skåne 1711 
torde en Euglena- och troligen äfven i detta fall E. sangui¬ 
nea, ha varit orsaken (Naumann, 1917). Den röda vegetations- 
färgningen i Villie (Skåne) år 1745 (Gertz och Naumann, 1916) 
torde däremot orsakats af massuppträdande purpurbakterier. 
Och slutligen förklaras den af Urban Hjärne 1702 beskrifna 
röda färgningen i sjön Barken i Dalarna (Naumann, 1919 a) 
som en tillfällig högproduktion af peridineer, sannolikt vissa 
Glenodinium-ioxm^r. 
Att en rödfärgning af vattnet till följd af massproduktion 
af Daphnia verkligen kan äga rum är emellertid otvifvelaktigt. 
