14 
FAUNA OCH FLORA 
benet, har handeln med strutsfjädrar städse varit af ej ringa 
betydelse. 
Under genomgående i annat syfte af några hundra arbe¬ 
ten och uppsatser öfver Afrika har förf. roat sig med att an¬ 
teckna de uppgifter, som anträffats öfver infödda metoder för 
strutsjakt, hvilka jag här nu sammanställer. Det är förvå¬ 
nande, huru sparsamma uppgifterna äro, men bland de få, som 
finnas, äro några ganska intressanta, och skilja sig från in¬ 
födingarnas jaktmetoder i allmänhet. Öfver hufvud taget — 
jag vill begagna tillfället att framhålla detta — är jakten ett 
kapitel, som resande och etnografiska forskare i Afrika ganska 
mycket försummat att närmare studera. Denna försumlighet 
är att beklaga, ty för stora delar af den svarta kontinenten 
är tillfället oåterkalligen försuttet. Antingen är villebrådet 
utrotat, eller också lägger respektive kolonialregeringar hinder 
i vägen för de infödda att jaga på sina gamla manér. Dessa 
äro numera också på många håll ett minne blott och de skil¬ 
dringar vi äga öfver desamma tillhöra monumenten öfver en 
tid, som varit. 
Låt oss börja med att granska den genom Moffat, Li- 
viNGSTONE, vår landsman Ch. Andersson, Hahn och andra 
äldre resande kända sinnrika bushmansmetoden att jaga struts 
i strutsförklädnad. Det förefaller, som om detta sätt ej an- 
vändts af alla bushmansgrupper, åtminstone kunde Passarge 
i mellersta Kalahari ej finna en enda bushman, som kände 
till denna list. Å andra sidan praktiseras den nog ännu i 
dag här och hvar i aflägsna trakter af hottentotterna, som an¬ 
tagligen lärt sig den af bushmännen. En kalahari-bushman 
meddelade sålunda Passarge, att han hört, att hottentotterna 
i Damaraland alltjämt jaga på det viset och P:s reskamrat 
hade där också träffat en hottentott, som ägde en strutsmask.^ 
Ehuru förklädnadsmetoden skildrats talrika gånger, vill 
jag här för fullständighetens skull referera densamma. 
Då en bushman med sina skarpa ögon, tillfälligtvis eller 
från sin utkiksplats på något upphöjt ställe, får se en struts 
^ S. Pass ARGE, Die Buschmänner der Kalahari, Berlin 1907, s. 77. 
