METODER FOR STRUISJAKT BLAND AFRIKANSKA FOLK 
19 
De sticka, enligt Hildebrandt\ förgiftade pilar mellan äggen, 
så att spetsarna täckas med sand. När fågeln kommer för 
att lägga ägg eller för att rufva — hvilket ju förrättas af båda 
könen — sårar han sig och dör »efter några få ryckningar». 
Alldeles samma metod fann jag tillämpad af akarnba i 
Engelska Ost-Afrika. 
Bakhåll anordnas äfven mycket ofta vid vattensamlingar, 
* 
dit strutsen går för att dricka. Fordom, då bushmännen mera 
än nu ägde gevär, brukade de ladda dessa med grofva hagel 
istället för med kulor och siktade på fåglarnas halsar. På 
detta, efter våra begrepp, föga jägarmässiga sätt kunde man 
fälla flera stycken i ett enda skott (Andersson). 
Fritsch omnämner, huru de infödda jägarna i Syd-Afrika 
månader i sträck ströfva omkring på strutsjakt, under de 
största strapatser, som fullständigt skulle utmatta och ned¬ 
bryta en europé. De observera noga fåglarna, taga reda på 
deras bon eller de »saltpannor», där de bruka dricka, och 
skjuta dem ur bakhåll, för det mesta på mycket kort afstånd.^ 
Många sydafrikanska folk äga stor öfning uti att döda 
fåglar medelst kastkäppar eller kastklubbor. De senare bru¬ 
kas ej sällan vid strutsjakt. Härvid vinnes den fördelen, att 
fjädrarna ej taga skada genom nedblodande. Andersson näm¬ 
ner (efter Harris) att boranna-bushmännen drogo ut i stora 
jaktpartier och kastade klubbor af noshörningshorn mot strut¬ 
sarnas ben och så lyckades fälla dem.^ 
I trakter, där infödingarna förfoga öfver snabba riddjur, 
hästar eller kameler, dödar man — af fruktan för att fjäd¬ 
rarna skola fördärfvas genom ett skott — gärna strutsen med 
^ Ethnographische Notizen uber die Wakamba und ihre Nachbaren. Zeitschr, 
f. Ethnologie 1878, s. 384. 
^ G. Fritsch, Drei Jahre in Sydafrika. Breslau 1868, p. 291. 
^ I vårt Etnografiska museum finnas 3 st. kastklubbor af rhinoceroshorn 
(Inv. 1845, n:r 640, 698, 722), hemförda af J. Wahlberg från »kaffrerna». De 
»användas för jakt på mindre djur», och voro enligt W. redan på hans tid re¬ 
lativt sällsynta i Kafferlandet. Tyvärr är det under museets nuvarande magasi- 
neringstillstånd omöjligt att få fast på dessa klubbor, hvarför de här ej kunna 
närmare beskrifvas eller afbildas. 
