SVARTA RÖDSTJÄRTEN SOM HÄCKFÅGEL I HÄLSINGBORG 
29 
tes en afsevärd minskning mer eller mindre molniga dagar 
med nordvästlig blåst (tämligen vanligt i Hälsingborg sommar¬ 
tid). Det är möjligt att fågeln sådana dagar hade lite svårt 
så att säga att få fotfäste på sina höga för vinden särskildt 
utsatta sångplatser. Midt på dagen hörde jag den icke fullt 
så ofta, hvilket dock till en del får tillskrifvas allt det myckna 
buller, som vid denna tid på dygnet råder inom området och 
delvis förhindrar observationer. Efter den 15 juni kunde någon 
ringa minskning spåras, ändå mera efter den 1 juli, då sången 
började blifva sparsam för att mot midten af månaden så godt 
som helt aftaga. I öfrigt voro fåglarne ytterst flitiga med sin 
sång, och äfven om man endast för c:a 10 minuter besökte 
fabrikskvarteren, behöfde man icke riskera att undgå att höra 
dem sjunga. — Då hanen höll på härmed, och då han till 
synes satt som tryggast, kunde han för ett ögonblick vara 
försvunnen på färd efter en fluga under något utsprång, men 
ögonblicket efter satt han åter lugn och trygg på sin gamla 
plats, och åter sjöng han sin visa, hvars första parti ofta ledt 
min tanke på kornsparfvens sång, ehuru rödstjärtens dock är 
klarare och mera ljudande. — 
Den 7 juni satt den ene hanen och sjöng — minst två 
minuter — nere vid marken på ett upplag rostiga järnvägs¬ 
räls, hvilket förvånade mig, då jag aldrig förut hört fågeln 
sjunga så nära marken. Jag observerade den nu på endast 
4 eller 5 meters afstånd — det var den gamle hanen — han 
syntes föga skygg, och jag beundrade hans djupt svarta huf- 
vud och bröst, som ibland tycktes skifta i mörkt blått. — Så 
fick han plötsligt öga på en fluga. Ett ögonblick fladdrade 
han upp i luften med dallrande vingar och utbredd stjärt, då 
dess rödgula underdel lyste skarpt mot det mörka. Han satt 
omedelbart därefter orörlig på sin plats. Sekunden efter var 
han försvunnen. 
Den 9 juni på aftonen sjöng fågeln som vanligt på ett af 
sina tillhåll, det högst upp belägna gafvelutsprånget på socker¬ 
fabriken. Jag hade lyssnat på honom en halftimme minst, då 
med ens kastade han sig ned för utsprånget och i hoppande 
