SMÄRRE MEDDELANDEN 
45 
Burkar med korn och ärter, sand och vatten sattes upp till henne, 
och hon började nästan genast äta med god aptit. Äfven ekollon 
spisade hon gärna. Nakna fläckar på ryggen började snart täckas 
af täta spolar och sedermera af utbildade fjädrar, men ving- och 
stjärtpennorna läto vänta på sig. Ännu i början af november, då 
jag sköt henne, syntes endast, små korta spolar till pennorna jämte 
täckare. Man kan undra dels hvarför hon förlorat alla handpennorna 
och dels hvarför de nya blifvit så försenade i växten. De borde ju 
hunnit bli fullt färdiga efter drygt två månaders tid. Något fel på 
vingarna har inte kunnat märkas men fann på den döda fågeln, 
att de voro litet såriga i själfva spetsen. Detta beror tydligen därpå 
att hon under sitt flaxande stött vingarna. Trots att jag i regel 
hvarje dag gjorde besök hos henne, bortlade hon ej sin skygghet 
utan sprang utmed väggarna och slog med vingarna, äfven om jag 
kom försiktigt. Nu kan tänkas att pennorna försenats i växten, 
dels därför att vingarna till följd af sårigheten varit i sjukligt till¬ 
stånd, dels emedan tjäderspolarna blifvit skadade eller afslagna 
under flaxandet. Det senare torde vara det mest troliga, hvilket 
bestyrkes af, att jag funnit delar af spolar på vinden. Men hur 
skall man då förklara, hvarför stjärtpennorna ej växt fram? Här 
måste tydligen andra orsaker ligga till grund. 
Intressant vore att få veta om något, liknande det här om¬ 
nämnda, erfarits från annat håll. 
Dufvan var, då den sköts, vid godt hull. Det var en gammal 
fågel af hankön med klart gul näbb och »ringfläck» på halsen. 
E. Welander. 
Näktergalen stadd på framryckiiing. 
Vid ett besök i Långemåla s:n i våras (maj 1921) blef jag 
i tillfälle fä höra en näktergal vid en gård i närheten af kyrkan. 
Det upplystes då, att fågeln iakttagits ett par tre år förut på samma 
plats. Antagligt är att den häckat. Vid Kärnebo gård, Fliseryd s:n 
har också, enl. meddelande, i sommar hörts en ovanlig fågel, som 
af allt att döma måste ha varit en näktergal. Lokalen är synner¬ 
ligen passande som häckplats, rikt beväxt som den är af snår och 
häckar. För några år sen hördes, efter hvad folket berättat, vid 
Ramshult i samma socken en högröstad fågel, som sjöng nattetid. 
Ingen visste hvad det var för en, men någon annan fågel än näk¬ 
tergalen kan knappt komma i fråga. Fågeln försvann emellertid 
I rätt snart, och ingen har sen låtit höra sig där. 
E. Wclauder. 
b, 
d 
f Starar i november. 
l Vid besök i N. Sandsjö (Jönk. län) under förvintern 1920 sågs 
i november upprepade gånger en liten starflock. Fåglarna höllo 
för det mesta till i närheten af kyrkan i några rönnar, hvars bär 
de sutto och plockade i sig. De flesta voro ungfåglar för året, 
blott en enda äldre fågel sågs. Anmärkningsvärdt är ju att de glömt 
1 
I 
I 
i 
I 
I 
! 
1 
