EN EGENDOMLIG LOM 
III 
t. ex. vara allmän i Stora Slafsjön, men någon sydostligare 
lokal omtalas ej i Macoun’s »Catalogue of Canadian Birds»^ 
utan öfriga fyndorter äro mestadels omkring Alaska och den 
nordvästra ishafskusten. 
Till Europa kommer den hvitnäbbade islommen blott under 
sina ströftåg om vintern, men enstaka exemplar kunna då 
komma långt ur sin kosa. Så ha t. ex. omkring ett halft dus¬ 
sin träffats på olika ställen i Storbritannien, tvenne i Italien 
o. s. V. Norge är dock det land, som oftast hugnats med besök 
af denna sällsynta lom. Collett omtalar, att det först i lit¬ 
teraturen omnämnda exemplaret af hvitnäbbad islom, som er¬ 
hållits där, sköts vid Flekkefjord i nov. 1875. Dock hade 
redan på 1860-talet hvitnäbbade islommar tillvaratagits och 
lämnats till museer, ehuru de ej vunnit beaktande. Allt som 
allt torde nu minst ett sextiotal dylika fåglar vara kända från 
Norge. Collett säger, att den plägar visa sig vid de norska 
kusterna i okt. och stannar åtminstone till jan.—febr. Om 
våren och sommaren är den mera sällsynt, så att blott helt 
undantagsvis exemplar i praktdräkt erhållits. De flesta ha 
varit unga fåglar. I Sverige ha blott några få exemplar iakt¬ 
tagits på västkusten, och Riksmuseet äger intet svenskt exem¬ 
plar. Fyndet ifrån Löfånger är sålunda en stor raritet. 
Den hvitnäbbade islommen i praktdräkt är en synnerligen 
ståtlig fågel. Hufvud och hals äro svarta med starkt mörkblå 
glans. Öfver strupen går ett tvärband af hvita längstläckar 
och längre ned på halssidorna finnes ett halsband, som fram¬ 
till är smalare och öppet, baktill bredare med eller utan lucka, 
och som bildas af breda, kraftiga och tätt ställda hvita längs- 
fläckar. Rygg och sidor äro svarta med talrika hvita fläckar, 
som äro störst på skulderfjädrarna, vingar och stjärt svarta 
och undersidan glänsande silkeshvit. 
