SMÄRRE MEDDELANDEN 
135 
Kungsfiskare i Göteborg. 
Den ^^12 1921 iakttogo konservator —n och undertecknad 
en kungsfiskare (Alcedo ispida), som uppehöll sig vid stränderna af 
ett par små dammar strax ofvanför Säldammen i Slottsskogen. Vi 
hade nöjet att ungefär c:a 10 minuter iakttaga den lilla vackra och 
i våra trakter så sällsynta fågeln. 
Vid föregående tillfällen ha hr R. och jag hvar sin gång iakttagit 
kungsfiskaren vid fågeldammarna i Slottsskogen, hvilket tycks tyda 
på, att ofvannämnda fågel trifs ganska väl därstädes. 
Göteborg den ^^/i2 1921. 
Eina 7 ‘ Jovaso?!. 
Nordlig lokal för trädkrypare. 
Vid Bellsås i Hoting i norra Ångermanland sågs en trädkrypare 
under 20 graders köld den 25 febr. sysselsatt med att leta efter 
larver m. m. på en björkstam. Jag har förut ej iakttagit denna 
fågel så långt norrut, men enligt Jägmästare Hederström lär han 
ha funnit den häckande vid Backe. 
Bengt Betländer. 
(Den är äfven funnen häckande vid Gäddede i Jämtland samt 
iakttagen i Vilhelmina, Dorotea och Lycksele. Se »Svenska Fåglar», 
Lönnberg, sid. 108. Red.) 
En svartliakedopping i Västerbotten, 
En Podiceps auritns sköts i slutet af okt. 1921 i hafvet utanför 
Afvan, Löfånger. 
O. Holm. 
Huru flyttar ekorren sina ungar? 
I sitt arbete »Ur djurens lif» omtalar G. Kolthoff (del 2, 
sid. 385), att ekorrehonan flyttar sina ungar på det sättet, att hon 
bär en unge i sänder i nackskinnet. 
Det är nog sannolikt förhållandet, när ungarne äro mycket 
små, men jag har sett, att hon går till väga på ett annat sätt, då 
ungarna blifvit större. Då Kolthoff ingenting nämner därom, 
antar jag, att han kanske aldrig haft tillfälle att se hennes flyttning 
af större ungar. Då jag förra sommaren hade tillfälle att följa en 
sådan flyttning från början till slut, vill jag omtala, hvad jag iakt¬ 
tog, då det kanske kan vara af intresse. 
Jag kom en dag i juli 1921 till Humlegården vid middagstiden, 
omkring kl. i, och fick då se en ekorrhona i färd med att bära en 
unge. Denna hade alldeles som en apunge klängt sig fast vid 
honan, med framtassarne om hennes hals och baktassarne om lifvet 
på henne strax bakom hennes framben. Svansen var krökt om 
