jl 
ni 
l!il' 
Rödspofven eller Långnäbban (L/mosa//mosa 
Lin.) häckfågel i Skåne. 
Af 
Einar Lönnberg. 
örr fanns denna utmärkt vackra snäppfågel 
såväl på Öland som på Gottland. Om före- 
komsten på den senare ön säger dock alla¬ 
redan Sv. Nilsson i sin Fauna »men aftager 
der i mängd genom den pågående myrodlin¬ 
gen». Den har nu redan helt och hållet för¬ 
svunnit därifrån. Äfven på Öland hotas dess tillvaro af lik¬ 
nande förhållanden. Bengt Berg har i sin vackra bok »Säll¬ 
synta Fåglar» lämnat en högeligen målande bild af dess lif 
och öden i ett Ölandsträsk och tillika illustrerat desamma med 
sina förnämliga fotografier. Han räknade den med rätta till 
»sällsynta» fåglar, ty den fanns ju inom vårt land blott på 
den nämnda ön, och där blefvo också de för den tjänliga bo¬ 
platserna allt färre. Från Sveriges fastland var den ej känd. 
Det var alltså ett glädjande budskap, då jag från Stud. 
Erik Rosenberg i bref erhöll meddelande om, att han funnit 
denna sällsynta fågel i Skåne, nämligen på Vombs ängar. I 
ett bref af den 20 maj skildrar han sitt besök där på följande 
sätt, som jag tager mig friheten att återgifva. »Så långt man 
kunde se var där gult af kabbeleka. Storspofven var tämligen 
allmän, likaså beckasiner och snäppor. Brushanen fanns i 
massa, på en dikesbank räknade jag öfver 30 i en lång rad. 
Då jag kom ut på ängarna möttes jag af fyra. vackra, mycket 
10 - 22207. Fauna o. Flora 1922. Häft. 4, 
