FAUNA OCH FLORA 
1 46 
långnäbbade fåglar, som skrikande flögo kring öfver mig. 
Oaktadt jag aldrig sett sådana förr, kände jag genast igen 
dem som rödspofvar. De hade troligen ägg där på ängen.» 
Vid senare besök den 31 maj såg hr Rosenberg fyra ungar, 
som voro nyss kläckta. (Vid samma tillfälle sågs också ett 
brushanebo.) 
Den 8 juni gick han ånyo öfver ängarne och räknade då 
sex par rödspofvar. »De hade ungar i gräset och voro myc¬ 
ket närgångna, stundom satte de sig på gärdesgårdar, där de 
togo sig egendomliga ut genom de hejdlöst långa benen och 
näbben. På ett ställe sprang en hona rundt omkring mig, 
där jag satt, på blott fyra, fem meters afstånd. Hon drog 
halsen upp och ner, alldeles som man skjuter samman ett 
dragspel. Jag skref upp lätena. Dessa voro »viritt viritt» 
eller »virr-vi-vitt» = varningsläte, »peu peu» (likt ormvråkens) 
troligen lockläte till ungarne och »tju tu-turuttut» = parnings- 
läte. 
Det är gifvet, att jag mycket gärna ville se denna intres¬ 
santa af hr Rosenberg upptäckta fågellokal, men på grund af 
olika mellankommande hinder blef det mig ej möjligt att resa 
dit förr än den 2 juli, hvilket ju var sent på året för att be¬ 
söka vadare. Emellertid gick det bättre än jag vågat hoppas. 
Med ledning af de noggranna anvisningar, som meddelats, var 
det lätt att finna platsen. Ängarne hade nu helt och hållet 
ändrat utseende. Vattnet hade försvunnit. Af kabbelekan fun- 
nos endast de mer eller mindre vissnade bladen. I stället var 
där en synnerligen frodig gräsvegetation, i hvilken tuftåteln, 
Åira caespitosa, spelade hufvudrollen, men dessutom fanns där 
högvuxen starr, som fläckvis dominerade, äfvenledes ängskafle, 
Ålopecurus. Af blommande växter voro Rhinanthiis, RanuncU’ 
lus acris & flammula, Lychnis^ Stellaria graminea^ Galium uli- 
ginosum m. fl. de mest framträdande. Tofsvipor voro de första 
fåglar, som 'mötte oss. Inom kort hördes också, då vi kommo 
ut på ängarne, en rödbenas, Totanus totanus, gälla skrik, och 
hon flög ytterst nervöst omkring oss tydligen ådagaläggande, 
att hon hade ungar där i trakten. Så hördes storspofvars 
