nagra biologiska sensommarnotiser frAn SÖRMLANDSSKÄREN l6l 
stycken kvar, hvilkas ungar ännu behöfde matas ehuru flygga. 
Fiskmåsungarna voro ännu sällskapliga och bildade en kull, 
vare sig de lågo på vattnet eller sutto på klipporna. Af de 
eljest rätt talrika skärpiplärkorna sågs blott ett par, som bar 
insekter i näbben och tydligen matade en andra kull ungar i 
närheten af stugan. 
Under en motorbåtsfärd genom ögruppen besöktes den 
stora skräntärnkolonien på Löfjeskär, men af dessa talrika be- 
byggare funnos endast några kvar. De allra flesta hade redan 
flugit bort med sina fullt utvecklade och vingstarka ungar. 
Flera hoptorkade mumier af skräntärnungar ådagalade, att det 
ofta nog är föga fredligt i dessa kolonier. Trutarna hade äfven 
skingrats, och deras ungar voro redan färdiga att skifta för 
sig själfva, t. 0 . m. till den grad, att några syntes spekulera 
på svärtungar. Silltrutarna utgjorde delvis ett undantag, ty 
några af deras ungar stodo, ehuru flygga ännu under för¬ 
äldrarnas vård och omsorg. Tordmularna syntes i år vara de 
senaste af alla, vare sig detta berodde på ovanligt sen häck- 
ning eller måhända därpå att de först lagda äggen råkat 
ut för någon olycka. De svärmade ännu i hundratal omkring 
de skär de bebodde och mötte båten redan på afstånd. Under 
besöket på Löfjeskär sågos många ännu ej kläckta ägg samt 
små dunungar. Endast en unge var så försigkommen, att den 
kunde märkas med Riksmuseets aluminiumring 7367. 
Med undantag af de skär, som omsvärmades af tordmu¬ 
larna eller där dessa omedvetet humoristiska fåglar sutto i 
grupper eller rader, var det rätt fritt från fågellif. I dess ställe 
prunkade de af fåglarnas spillning m. m. under åratal gödda 
skären med en synnerligen prydlig växtlighet. Silene viscosa 
bildade med sina yppiga blomspiror hela hvita fält på ett de¬ 
korativt sätt afbrutna af fackelblomstrens (Lythrum) purpur¬ 
röda thyrser. Renfanans gula blommor gåfvo en angenäm 
växling med den frodiga kråkvickerns i olika skiftningar vio¬ 
letta klasar. Mest dominerande var dock den storblommiga 
skärgårdsvarieteten af Matricaria inodora. Färgpräktiga styf- 
morsvioler, vändelrotens (Valeriana) skära blomsamlingar, gräs- 
Fauna och Flora 1922. Häft. 4. 
I I -- 22207 . 
