EN »BLÅ» KATT 
173 
långa stickélhåren äro ringade med svart och hvitt. Längs 
rygglinien är ett bredt parti, som är mörkare och synes spräck¬ 
ligt med gult på svartaktig botten. Kroppssidorna äro ljusare 
nedåt och ha mer eller mindre tydliga smala mörkare tvär¬ 
band. Buksidan hvit med inblandning af rostgult. Svansen 
har svart spets och vanligen tre svarta ringar framför den. 
Fötterna ha svarta sulor, och det finnes dessutom några svarta 
tvärband öfver lemmarnes öfre del. På nosen och hufvudets 
sidor ser man vanligen några rostfärgade teckningar, och 
öronens baksida är rostbrungul, rostbrun eller roströd hos 
olika raser. Detta sista kännemärke skiljer den afrikanska 
katten från den europeiska vildkatten, enär den senare har 
baksidan af örat gråaktig, ungefär af kroppens färg och med 
mer eller mindre svart i spetsen. 
Om man nu jämför den »blåa» katten från Eritrea med 
en normalfärgad afrikansk katt, skall man finna, att de svarta 
märkena finnas äfven hos den förra på samma sätt och i samma 
utsträckning som hos den senare. Den svarta svansspetsen, 
de tre svarta ringarne framom den, de svarta sulorna, de svarta 
tvärbanden öfver lemmarnes öfre del, det mörka partiet längs 
ryggen och de smala, svaga, mörkskuggade tvärbanden öfver 
sidorna finnas där alla. Däremot saknas det rostgula i bot- 
tenfällen och på buksidan samt det rostfärgade på öronens 
baksida alldeles, under det att af det rostgula på nosen finnes 
blott en liten svag antydning just ofvanför den kala nosspetsen, 
hvarjämte det finnes spår af några ljust gula teckningar på 
hufvudets sidor och fram mot strupen. Sålunda blir det genom 
denna närmare granskning uppenbart, att den blågrå katten 
från Eritrea har samma mönster som en normal afrikansk 
vildkatt. Felis ocreata, det är blott det rostgula som fattas. 
Därigenom att det gula färgämnet så godt som fullständigt 
slagit fel, har den fått denna egendomliga färg. Ty den nor¬ 
mala vildkattens färg åstadkommes just genom den blandning 
och på olika ställen af kroppen mer eller mindre starka aflag- 
ring af de normalt hos däggdjuren förekommande båda färg¬ 
ämnena, det svarta melaninpigmentet och det gula. 
