^■74 
FAUNA OCH FLORA 
Tama katter, som ju variera på en mängd olika sätt, ser 
man stundom i motsvarande blågrå dräkt, uppkommen på mot¬ 
svarande sätt, men bland vilda djur torde det vara en sällsynt 
sak. De vilda kattdjuren ha ju vanligen rätt mycket af det 
gula eller rödaktiga färgämnet, som ger karaktär åt deras 
allmänna kroppsfärg. Den som har minst, torde väl vara den 
centralasiatiska snöleoparden eller irbisen, som har hvit (eller 
gulhvit) bottenfärg och mörkgrå teckningar. Nyligen läste jag 
i en reseskildring från Kina om en »blå tiger». Utan tvifvel 
var denne ett parallellfenomen till vår blåa katt från Eritrea. 
Det gula eller rödgula färgämnet hade slagit fel hos honom 
och sannolikt var äfven det svarta i någon mån försvagadt 
och därigenom åstadkoms en ljus, blågrå färgton, som kunde 
gifva anledning till, att den kallades (blue) »blå». 
