204 
FAUNA OCH FLORA 
erinrar red. Knöppel om, huruledes han gjort liknande iaktta¬ 
gelser förut. Bl. a. lågo två af de ofvan omtalade kullarne på 
hvar sin sida om en väg, och två andra med ungefär 50 m. 
afstånd. Detta synes tyda på en viss sällskaplighet hos mor¬ 
kullorna. Föregående års erfarenhet synes peka åt samma håll. 
Med undantag af den femte af de denna vår funna kul¬ 
larne äro alla flygga den 30 maj, och såsom ofvan fastställts, 
ha Lingarne flygförmåga, då de nått en vikt af 150 gr. Den 
ofvannämnda sena kullen kan ha tillhört en ung hona, som 
värpt senare eller, som red. Knöppel föreslår, en, som fått 
sina första ägg förstörda och värpt om. I hvilketdera fallet 
är det dock att märka, att kullen var fulltalig med fyra ungar. 
Denna kull n:o 5 påträffades ånyo den ®/g, och den kunde 
då flyga »stora stycken». Tre af ungarne infångades och väg¬ 
des ånyo, hvarvid följande intressanta resultat erhöllos: 
A. 141, som den “^/s vägde 23 gr., hade ökat den till 133 gr. 
A. 353, » » » » 20 » » » » » »116 » 
A. 199, » » » » 22 » » » » » » 145 » 
Detta utgör ett mycket vackert bevis för morkullungarnes 
snabba tillväxt. Vid samma tillfälle träffades på de ursprung¬ 
liga fyndplatserna för kull n:o 3 och kull n:o 6 fullt flygga 
kullar. Ungfåglarne flögo nu lika bra som en gammal fågel. 
»De t. o. m. pispade vid uppfloget som gamla kullor» (A. K.). 
Under juni månad undersöktes området ungefär hvar tredje 
dag noggrant med tillhjälp af en mycket god hund, men inga 
tlera nya kullar visade sig. De förut kända kullarne däremot 
påträffades vanligen inom ett område af omkring 100 kv. m. i 
omgifningen kring den första fyndplatsen för resp. kull. Under 
månadens senare hälft ansåg man sig kunna konstatera, att 
ungfåglarne ej längre hade modern i sällskap. I bokskogen 
och kringliggande område, där fridlysning rådt, har draget 
eller sträcket pågått, utan att någon minskning eller afmattning 
gjort sig märkbar förr än mot slutet af månaden. Den 1 juli 
sköts en morkulla, som red. Knöppel på grund af dess ljusa 
färg misstänkte vara årsunge och insände till Riksmuseet för 
