FAUNA OCH FLORA 
2 l 8 
kring 9,5 mm. Formen på näbben är sålunda hos alla tre helt 
olika (se fig.). Hos domherren ju nästan klotformig, hos steg- 
litsan ytterst hvasst och fint tillspetsad och hos bastarden groft 
kägelformad. Till sin allmänna skapnad påminner bastardens 
näbb ej så litet om grönfinkens näbb, men den är starkare 
svälld i den basala hälften af öfvernäbben. Till färgen är den 
rätt mörkt hornbrun, men ljus vid basen af undernäbben. 
Bastarden företer sålunda i flera afseenden intermediära 
karaktärer, men också sådana som likna den ena eller andra 
af stamformerna samt t. o. m. sådana, som knappt kunna hän¬ 
föras till någondera. Tyvärr dog den i sin första ruggning, 
som ju ofta är ödesdiger för dylika bastardformer, så att man 
ej fått tillfälle att se, huru fågeln skulle tett sig i sin fullt ut¬ 
vecklade dräkt. 
Hvarken Suchetet ej heller Ackermann omtala någon 
sådan bastardkombination som den ofvan omtalade, och den 
senare litteraturen har, så vidt den är mig tillgänglig, ej heller 
något att meddela om hybridisering mellan steglitsa och dom¬ 
herre. Då dessa båda fåglar otvifvelaktigt äro rätt långt 
skilda från hvarandra, är det mycket märkligt, att de kunna 
vara fruktsamma sinsemellan. 
Om den ofvan beskrifna bastardens härstamning har Herr 
Forsling benäget meddelat följande. Den föddes i juni. För- 
äldrarne hade fem ägg, af hvilka tre voro befruktade. De till- 
varatogos och lades på vanligt sätt under kanariefåglar för att 
utrufvas. Allt gick till att börja med bra, till dess en tidig 
morgon en kaja kom inflygande genom ett öppet fönster och 
ställde till ett förfärligt lif bland de rufvande honorna. I skräm- 
