EN MÄRKLIG BASTARD MELLAN STEGLITSA OCH DOMHERRE 2 ig 
sel foro dessa upp ur sina bon, hvarvid ägg och ungar refvos 
med i farten och hamnade i en röra på burarnes botten. Lyck¬ 
ligtvis blef dock ett af bastardäggen oskadadt kvar i boet, och 
då fåglarne åter lugnat sig, rufvades detta af fosterföräldrarne, 
och ungen uppföddes af dem. Alldenstund denne har sjungit 
ovanligt mycket och högt för att vara så ung, torde det vara 
en hane. (På den döda fågeln kunde ej något kön med full 
säkerhet urskiljas, men det såg mest sannolikt ut, att denna 
förmodan var riktig.) Fågeln dog den 3 sept. af den under 
ruggning ofta uppträdande sjukdom, som af fågeluppfödare 
kallas »tvinsot» och som kännetecknas däraf, att den liksom 
hastigt öfverfaller sina offer. De sitta dagen i ända vid mat- 
kopparne, men det oaktadt afmagra de på ett par dagar till 
otrolighet. 
Det skulle vara mycket intressant, om till ett annat år 
Herr Forsling’s skicklighet som fågeluppfödare kröntes med 
den framgången, att ännu en kull af detta märkvärdiga slag 
erhölles och att ungfåglarne då kunde genomgå ruggningens 
stora pröfning och visa sig i fullt utbildad dräkt. 
