BIDRAG TILL NORRA SKÅNES LOKALFAUNA 233 
dan såg jag dagligen hanen (kråkan) ifärd med att mata ho¬ 
nan. Den 15 maj voro ungarne kläckta, ty då såg jag båda 
fåglarne komma flygande med mat i näbben till boet. Den 21 
juni voro ungarne så pass försigkomna, att de kunde flaxa ut 
på grenarne rundt boet, och efter ytterligare ett par dagar 
hade de förflyttat sig till kringstående träd. De voro fem till 
antalet. Den 30 juni voro de dock bortflugna. Sedan kunde 
man se fåglarne en eller annan gång under eftersommaren. 
De voro nämligen lätt igenkännliga på sin mörka fjäderdräkt. 
Till färgfördelningen liknade de mest en kråka, ehuru de fält, 
som hos en kråka äro grå, hos dessa ersattes af en betydligt 
mörkare färgton. 
Boet, som de båda fåglarne byggde, var liksom ett råkbo 
mycket slarfvigt hopkommet med pinnarne utstickande kors 
och tvärs. Det var också beläget högst upp i kronan af en 
smal och högstammig björk. Kråkbona äro ju som bekant 
mera runda och jämna och ligga ej gärna på dylikt sätt uppe 
i toppen af klenare träd. Det var också honan (råkan), som 
satt i boet och placerade pinnarne. 
(Fanjunkare Linder har senare i brev till Red. ytterligare 
bekräftat de ofvanstående uppgifterna, hvarvid han bl. a. fram¬ 
hållit, att honan var en gammal råka, som tydligt visade den 
grå fläcken vid näbbens bas, hvarest fjädrarne voro afnötta. 
En sammanblandning med svart kråka är därför alldeles ute¬ 
sluten. Han har äfven framhållit boets form och läge i den 
höga björkens topp på så klena grenar, att det var förvånande, 
att det kunde ligga kvar. Honan lät äfven höra det för råkan 
under rufningstiden karakteristiska hesa kraxandet. Utom af 
de båda nämnda herrarne iakttogs fenomenet äfven af fil. kand. 
Ivar Andersson. Då denna sak är af stort intresse, emedan 
intet liknande finnes omtaladt förut, har Red. ansett det lämp¬ 
ligt att söka bästa bekräftelse, som äfven erhållits.) 
Kajan, allmän. Kullar på 4—6 ägg i slutet af april och 
början af maj. 
Korpen förekommer allmänt, ehuru ej lika talrikt året om. 
Mest syns han vintertid. Sålunda iakttog min fader och jag 
