234 
FAUNA OCH FLORA 
i dec. 1918 ett 60-tal korpar församlade på kadavret af en 
själfdöd ko, som körts ut på en liten skogsmosse. Kullar på 
6—7 ägg funna i slutet af mars. 
Sidensvansen ses oregelbundet under vintern. Vintern 
1918 — 19 samt den sistförflutna uppträdde den i väldiga floc¬ 
kar. Tidigast är den om hösten sedd och senast om 
våren 
Gärdsmygen, allmän. Kullar på 6—8 ägg i midten af maj. 
Berglärkan visar sig blott någon gång vintertid. 
Sånglärkan, allmänt häckande, kullar på 4 — 5 ägg funna 
i midten af maj. Tidigaste antecknade ankomst om våren '®/ 2 , 
senaste År 1916 iakttog jag dock en sjungande lärka 
Enstaka individer öfvervintra nämligen. 
Tofslärkan är allmän, och man finner dess kullar om 4 
ägg i april och maj. 
Trädlärkan är likaledes allmän och jag har funnit kullar 
af densamma med 4 ägg från och med tredje veckan i april 
till midten af maj. Tidigaste antecknade ankomsttid se¬ 
naste Bortflyttar i okt. 
Härfågeln är ytterst sällsynt och väl knappast numera 
häckande. Åren 1915 till 1917 häckade den ännu vid Tvigga- 
sjö. Farstorps socken, men var redan 1918 försvunnen därifrån 
och har sedan ej visat sig. 
Större hackspetten är ganska allmän, och man finner dess 
ägg på passande lokaler i slutet af maj. 
Mellanspetten förekommer endast mycket sparsamt. Den 
är dock funnen häckande i bokskogar på Göingeåsen, där 
min fader sett hela familjen med nyss hygga ungar. 
Lilla hackspetten förekommer rätt allmänt året rundt, men 
ses mest vintertid, då den ströfvar omkring med mesar, träd- 
krypare o. s. v. i parker och lundar. 
Gröngölingen är allmän, men sparsammare under häck- 
ningstiden. 
(Forts.) 
