OM STORSKARFVEN (PHALACROCORAX CARBO L.) 247 
gamla fåglarna äro i minoriteten synes naturligt, ty de äro de 
försiktigaste; första årets ungar äro de lättast åtkomliga. 
I fråga om näbblängden fördela sig de erhållna exemplaren 
jämt (19+19). Båda grupperna äro således jämt företrädda i 
de finska vattnen. 
Naumann (a. a. s. 52) skrifver med påpekande af de varia¬ 
tioner, som förekomma i fråga om storleken; »So sind die Kor- 
morane aus dem hohen Norden meistens um vieles grösser 
und stärker als die aus den sudlichsten Gegenden.-Auch 
bei mir ist die schon längst gehegte Meinung, dass die ver- 
schiedenen Abweichungen unter den Kormoranscharben nichts 
als Individualitäten einer Art seien, zur völligen Gewissheit 
geworden, seitdem ich Gelegenheit hatte, eine sehr bedeutende 
Anzahl und viele frisch in allen Abstufungen zu untersuchen, 
welche alle an desselben Brutort (an der unteren Oder) erlegt 
waren. Ganz analog ist es bei dieser und vielleicht den meisten 
Scharbenarten, wie bei Möwen, Tauchern und vielen anderen 
Wasservögeln.» 
Man kunde här tillägga: »und Landvögeln». 
Inte heller Friderich (Naturgesch. S. 747 f.) gör något 
nummer af skarfvens växlande storlek. Samma är fallet med 
Jägerskiöld och Kolthoff (jfr Nordens fåglar I, s. 275) samt 
Lönnberg (Sveriges ryggradsdjur II, Fågl. pag. 307 f.), som 
ställer sig skeptisk; »ovisst om den mindre formen är särskild 
ras, dess storlek ej konstant». 
Däremot hålla andra ornitologer före, att de böra uppdelas 
i två former. Så tala Nilsson och Holmgren (a. a. s. 936) 
om »storskarfven» och »mellanskarfven», af hvilka den förra 
finnes i västra skärgården, den mindre rasen i Östersjön åtmin¬ 
stone upp till Blekinge. Wright-Palmén (a. a. s. 552) anföra 
tvenne olika raser med lika färgteckning, Phal carbo major 
Nilss. och medias Nilss., båda med olika utbredning. Palmen 
tror, att den mindre rasen inte utsträckt sin förödande ut¬ 
vandring inom Östersjön emot norden (s. 558). Och Hartert 
gör som sagt en bestämd åtskillnad mellan carbo carbo och 
carbo sabcormoranus. Den förra är enligt Hartert häckfågel 
