BIDRAG TILL NORRA SKÅNES LOKALFAUNA 259 
omkring ^/2 mil från Finjasjön. Vid Perstorps fiskdammar 
anställer den så stor skada, att skottpremier utbetalas för 
hvarje skjuten häger. Tidigaste ankomst om våren antecknad 
till ‘®/3, senaste ^/ 4 . Den har kullar på 4—7 ägg i midten 
och slutet af april. 
Hvit häger har en gång skjutits för så länge sedan som 
1846 vid Kristianstad. 
Rördrommen har mig veterligen blott påträffats två gånger. 
Ett exemplar sköts -1914 i aug. vid Finjasjön och finnes nu 
hos konservator C. J. E. Granstedt, Engelholm. Ett annat 
ex. sköts i samma sjö ^^7 1915 af jägaren N. N. Svärd, Finja. 
Tyvärr blef detta ex. ej tillvarataget. 
Storken är sedan ett 30-tal år sedan försvunnen som 
häckfågel och synes nu blott som en sällsynt gäst. 
Svarta storken är, så vidt jag vet, ej sedd inom dessa 
härader. På Sörbytorps herrgård under Sinclairsholm häckade 
den för ett 40-tal år sedan, och ännu så sent som 1897 häckade 
ett par på Knutstorps ägor invid Klöfva hallar på Söderåsen. 
Vattenrallen har jag blott sett under flyttningarne, men 
då rätt allmänt både vår och höst. 
Ångsknarren är häckfågel och förekommer rätt allmänt. 
Kullar på 9—11 ägg träffas i juni och juli. Den är tidigast 
hörd första gången senast ^/e. 
Rörhönan eller grönbenta sumphönan förekommer rätt 
sparsamt, men häckar bl. a. i Ignaberga mossar. Den är mera 
synlig vår och höst. 
Sothönan häckar i flera träsksjöar. 
Sädgåsen visar sig i flockar under flyttningarne både vår 
och höst. 
Grågåsen är, så vidt mig är bekant, häckfågel blott vid 
Perstorps fiskdammar. 
Pratgåsen visar sig blott under flyttningarne, men kan då 
uppträda i flockar på flera hundra stycken. 
Knölsvanen förekommer blott under flyttningarne, men då 
allmänt. Våren och försommaren 1921 uppehöllo sig 4 svaner 
i Finjasjön dock utan att häcka. Troligen var det yngre fåglar. 
