NÄBBMÖSSEN 
267 
skeletteradt material tydligen fastställa säkrare än afståndet 
nosspetsen — nacken. Hufvudets bredd är mätt vid örats fram¬ 
kant på så sätt, att en passare drogs i vertikal riktning med 
skänklarna på hvardera sidan om hufviidet och så pass åtskilda, 
att de någorlunda ledigt gledo förbi. Metoden är gifvetvis ej 
fullt distinkt, men något annat sätt att mäta hufvudets bredd 
på oskeletteradt material torde icke finnas. 1 svanslängden är 
spetsens hårpensel naturligtvis icke medräknad och i bakfotens 
längd icke klorna, utan sistnämnda mått är taget från hälens 
bakkant till den längsta tåns spets på klons undersida. 
Som sammanfattning af det sagda kan fastslås, att kropps¬ 
form och hårbeklädnad, särskildt då det gäller icke fullt ut¬ 
vuxna exemplar af vanliga näbbmusen, icke lämna fullt pålitliga 
kännetecken mellan de båda arterna. En hufvudlängd (enligt 
ofvan angifna mätning) af minst 23—24 mm. och en bakfots- 
längd af minst 12 mm, torde dock under alla förhållanden visa, 
att det är en Sorex araneus man har framför sig, men däremot 
kan man hvarken hos små eller fullvuxna exemplar lita på den 
relativa svanslängden, svansens form vid basen eller dess hår¬ 
beklädnad eller hälens hårbeklädnad. Det återstår alltså i 
tvifvelaktiga fall intet annat fullt säkert artkänne¬ 
tecken än tänderna (och andra karaktärer hos kraniet, t. ex. 
dess bredd). Tändernas skiljetecken anges i modernare hand¬ 
böcker, hvarför jag icke här behöfver påpeka dem. Det må 
endast anmärkas, att tandradernas längd torde vara ett lättare 
och säkrare kännetecken än de främre tändernas relativa 
storlek. Äfven små exemplar af 5. araneus skilja sig häri 
bestämdt från 5. miniitus. Sålunda hade det lilla ex. n:r 13 
i tabellen en 9 mm. lång öfre tandrad, medan ex. n:r 16 af 5. 
minutus^ hvars hufvud var endast 1 mm. kortare, hade en be¬ 
tydligt kortare öfre tandrad, blott 6,5 mm. lång.^ 
Beträffande hårpälsens färg omnämna handböckerna rätt 
^ Lilljeborg anför som artskillnad den inbördes storleken hos ett par af 
de bakre tänderna. I det exemplar af hans fauna, som äges af Uppsala uni¬ 
versitets zoologiska institution, finnes emellertid en af Lilljeborg själf införd 
anteckning, hvari han påpekar, att denna karaktär icke är konstant. Den har 
icke heller upptagits af senare författare. 
