ANTECKNINGAR OM DET HÖGRE DJURLIFVET I INRE MONGOLIET 273 
tertid företaga utsträckta vandringar från en trakt till en an¬ 
nan, och sannolikt föreligger här ett sådant fenomen. Dock 
är det tyvärr ej möjligt att för närvarande uttala sig närmare 
om denna sak i föreliggande fall.» (E. L.) 
»Rådjuret hålles heligt af mongolerna. Ofta prydes af- 
satsen öfver hufvudingången till ett tempel af ett gyllene rå¬ 
djur. Denna art jagas därför också sällan.» • (E—n.) 
Vildt får och vild get. Enligt uppgifter, som Eriksson in¬ 
hämtat från mongolerna, skall i trakten af Hongor Obd före¬ 
komma ett fåtal exemplar af dessa två däggdjurstyper. Ännu 
så länge ha vi ej lyckats att förvärfva några exemplar af dessa 
djur, och det är sålunda en öppen fråga, hvilka arter det är, 
som dölja sig under dessa namn. Närmast skulle man väl 
vilja gissa på Ovis jabata och Urotragus caiidatus. 
Varg. I början af vår vistelse i Tabool sommaren 1920 
erbjöds oss en kull af sex vargungar, som blifvit utgräfda ur 
den håla, i hvilken de lefde, cirka 20 li norr om Tabool. Chen 
begaf sig till platsen och köpte två af ungarna, som ingå i 
vår samling under n:ris 1046 och 1047. 
En tredje varg fick Chen vid Bank Tjaggan under 
liknande förhållanden. 
Efter vår återkomst från Mongoliet skaffade Eriksson • 
oss skinnet af en varg af ovanlig storlek, som blifvit dödad 
vid 20 li nordväst från Hongor Obo i dec. 1920. Ett skinn har 
äfven erhållits från Hallong Osso. 
Vargar synas vara mycket vanliga i Mongoliet, och det 
uppges, att de angripa t. o. m. hästhjordarnas svagare indivi¬ 
der. Larson berättade hur hästarna gå till väga för att skydda 
sig mot vargflockarnas angrepp. Fölen placeras midt inne i 
flocken och kring dem stoen. Alla hästarna stå med hufvu- 
dena vända inåt flocken och hela ytterkretsen består sålunda 
af en sköldborg af hästhofvar färdiga att slå till, så snart en 
varg kommer nära. Utanför denna tätt packade massa röra 
sig hingstarna fritt kretsande kring flocken och färdiga att 
uppta striden med vargarna. 
»Vargen angriper sällan människor, men jag har behand- 
l8 — 22352 . Fauna o. Flora 1922 . Häft 6 . 
