Den Grönländska Stenskvättan, Saxicola 
oenantlie leiicorrhoa G ML, 
funnen i Sverige. 
Af 
Grefve O. von Zedlitz. 
enna stenskvätta har en mycket egendomlig ut¬ 
bredning, i det att hon är den enda inom släk- 
tet, som förekommer i Nya världen. Hennes 
häckningsområde är nämligen Grönland samt 
nordöstra Nordamerika väster om Davis Strait 
3 till Labrador och därjämte Island och Färöarna, 
ehuru ej fullt typisk inom sistnämnda båda områden. Att hon 
leder sitt ursprung från Gamla världen är ju tydligt redan på 
grund däraf, att alla hennes talrika släktingar förekomma där, 
men än tydligare däraf, att hon, när vintern nalkas, flyttar 
söderut till sitt urhem i Gamla världen, trots den långa vägen 
öfver världshafvet. (Endast undantagsvis eller sporadiskt söka 
sig några söderut i Amerika.) 
Hon skiljer sig ganska påtagligt från den vanliga typiska 
5. oe. oenarithe genom sin mera betydande storlek, särskildt 
sina långa vingar, hvilken sistnämnda egenskap väl måste be¬ 
traktas som en tillpassning till den långa flyttningsvägens an¬ 
strängningar. Dessutom är kräfvan och främre delen af bröstet 
hos leiicorrhoa lifligare och mera mättadt rostfärgade i den ny- 
ruggade dräkten, och de bli ej heller som slitna så bleka som 
hos oenanthe. 
Under flyttningarna visar sig den grönländska stenskvättan 
naturligtvis oftast i västra Europa, särskildt i England, där man 
kan iakttaga ett regelbundet sträck både vår och höst fram- 
