GENMALE 
283 
den slutsatsen, att fågeln att döma af litteraturuppgifterna icke är 
känd från andra lokaler än de nämnda. Om mina fyndlistor »för¬ 
orsaka missuppfattning», beror detta, så länge det icke uppvisats 
att jag lämnat ofullständiga litteratursammanställningar, därpå, att 
vår i litteraturen nedlagda kunskap är bristfällig. Att de skulle 
kunna ge en fullt trogen bild af djurens utbredning, har jag verk¬ 
ligen icke tänkt mig vara möjligt annat än i lyckliga undantagsfall, 
men väl att de skulle åskådliggöra vår nuvarande, gifvetvis ofull¬ 
ständiga kännedom om densamma, i förhoppning om framtida kom¬ 
plettering. 
Uppsala i oktober 1922. 
Sven Ekman. 
Svar. 
Ehuru Doc. Ekman uppenbarligen missuppfattat den påtalade 
recensionens innebörd, har det naturligtvis stått honom fritt att 
framställa sitt »Genraäle». Hvad detsammas innehåll angår, tillåter 
sig rec. yttra följande. Det har naturligtvis aldrig varit den ringaste 
tanke på att framställa Doc. Ekman ’s arbete såsom nagot »slarf- 
vigt hastverk», och något sådant torde ej heller kunna utläsas ur 
recensionen, allra minst då jag sammanfattar mitt omdöme om ar¬ 
betet på sådant sätt-, som jag gjort å sid. 144. Att det kan finnas 
en del anmärkningar att göra är en annan sak, och det vill ju ej 
heller förf. förtycka mig, utan det är blott fråga, om de varit be¬ 
rättigade eller ej. Rörande detta vill jag i största korthet anföra 
följande. 
Norsen i Hvita hafvet, Osmerus spirincJiuSy har bl. a. af Prof. 
F. A. Smitt, som alltid var mera böjd för att sammanslå än att 
uppdela, påvisats vara olika mot vår nors. Den för den smal- 
näbbade simsnäppans förekomst långt ned i Ryssland citerade 
Buturlin, är en ornitholog med känd auktoritet. 
Med afseende pä ett af de geografiska namnen nämligen Hånö 
har rec. gjort sig skyldig till en beklaglig misstolkning på grund ^ 
af en namnlikhet. 
Rörande förebråelsen, att rec. skulle på tal om lokaluppgifter, 
som kunde tilläggas endast ha gifvit exempel på »icke publicerade 
fynd», så är att märka att i det sammanhanget det blott är fråga 
om tre fågelarter och blott med afseende på en af dem nämnes 
en fyndort, som måhända ej är publicerad, nämligen grågåsens 
häckning i Nordmaling, och i det fallet göres ingen förebråelse mot 
förf., för att han ej känner till den saken. Däremot anmärkes på, 
att förf. blott nämner tre fyndorter för blåkråka i Östergötland. 
Detta bör dock ses i det ljuset, att äldre faunister säga, att denna 
fågel är m. 1 . m. allmän i södra Sverige. Det skulle ju dä kunna 
antagas, att den funnits i Ög. på mera än 3 ställen. Faktiskt har 
