16 g V. j til 
flonte ftg ere ncefkn be tvenbe .føovebøiemeb, hvorefter 
Øcelfcunben bebømmet otte be 3nbtrt)f, f>an faaer igietu 
item flttc Øanbfer, og ere ogfaa be, hvorefter £an fip« 
rer alle fine Øegemo $8ev«gelfer. Q3i futtbe vel fut« 
ben SDrift til at vogte ftg for fine gienber. 3ften bi ^ave 
iffe meb Soelfmnbenø øtel ot giøre, Jperom labe vi 
Bent gruble, bet flet irfe fienbe lians t'egeme. Q3i f;ave 
15larf>unbrebe nof ot befMe meb be iSirfeligfjeber Bette 
frembpber. Øcelfimnben er nu groobig, vil bemægtige 
ftg en Jpornftff, og for at forflare Bette anatomijf, 
ftvorlebeø £an vtl og ubfcrer fut SSillie, maoe vi be« 
ff ri ve (jan<$ Jpierne, fjanø Øanbfer, f)anø ^Beenbpg« 
tting og Støufflet. — 23i fogbe øælfmnben var gtao* 
tig, fulten, fonbelig onatomijf ot vifebe QStrfeUgfje« 
Iber, fjvorpaa biffe Drb ere bpggebe er enbnu iffe ff eet, 
»i fan enbnu minbre forPfare bem, bog lab oo for et 
(Øieblif antage, ot ben SØiavefaft, fom øcel^unbenO 
tttollige inbvenbige rpnPebe Sftavefiertler ubfvebe i 0}ia« 
»en, iffe onbetlebeø fon ffaffeø fro SDiaven, enb veb 
«t tveereø fammen meb £aarb Søbe, at benne ©aft, 
itaor Sælen fulter, bliver i Sftaven, ber imobtager en 
fommenfnerpenbe Suur^eb, angriber ØJiavenø S’Jerver 
cg nbbreber nu let Smerter til SBrpftnecverne, tilsier« 
Ut, til Jøovebet: føleø betute $)ine længe, gaaer ben 
©ver i ©taabig&eb eller 5$tebe £oø fRovbprene, §vi« 
Sftove fnart er tom, ba bens gorbøtclfe er faa over* 
tttoobe fcofHg for ben ftore ØJiængbe ØJiavefaftø øfplb, 
fcetes fØiove er jiebfe fulb of. 
Sol« 
