168 IX. Om StømmttSKttøetn 
langtfra iffe tnbflfrcmfebe tit et faa fnanert Stum, 
beguben Det bfotte ;Øie nil ntfe iagttageren ben 
meeff paafatbenbe £ig(jeb mellem berø og be ønrige 
©neflficel, faa tager jeg faa meget røinbre i SBet «nU 
ning at henføre bem til bemte blaffe, ba ben titals 
Kge SØtcengbe, ber finbeg af bem i mange ©ammuglin# 
ger, i Jpøft# og SSmterrøaaneberne, giør bet let, 
£erom at erfjnerne egen Onerbenigning. 
Uagtet jeg fjar giort mig Umage for, at gine 
en nogenhtnbe tiljtrceffelig $3efFrinelfe tner ©pret, 
ber beboer ©fallen, maae jeg bog ttæften cpgine 
Jpaabet. Unber fSftifroflfopet fan man i ffe faae bet 
ttb af ©ifct; tjji faa fnart man rører bet, luffer 
betfi't »fjuttO meb faabatt ^?raft, at ©fallen før fprin# 
ger, enb man faaer ben aabnet. SOteb fortpnbet 
©alpetcrfpre og meb (£bbife opløfes nel ©fallen, 
men ©pret feln liber berneb, og bliner ttfienbeligt* 
©er nar ba fttn en SJtaabe tilonero at beffrine bet, 
nemlig, faa got fom betg gtennemffinnenbe Jj?uu$ 
og forfftellige gabenbe ©tillinger tillabe. 511 be 
fjane en lignenbe Q3efloebning meb ben, man falber 
kappen fjog be ønrige ©ef¥i«t, feeg, naar ©fat# 
len gaber; men fjnab ber faa fcrrbeleg ubmcerfer biffe 
©pr, er ben ©mb eller bencegelige Jpage pberft i 
Stanben aftner ©fal, noget lemgere enb ©fallens 
ftafne Jpøibe, og befat meb giennem|Bnnenbe ©g# 
ge, lignenbe ben grugtflcmgel, man falber cenrabet 
©ruejf emgel (racemus feeundus) , naar bærrene ere 
afpin f* 
