2 io xvii. 23e|frtøelfe om nogle 
fer, frøitfe gire Slatfag tit t)e fremjkaenbe hjørner 
paa Orerflaben; ben nærmer ftg bet tunge. Sftatt 
træffer ben gjerne inbfprengt »neb magnettræffenbe fine 
Sernbete af uBejfemt gorm, og fomrae £iber tigete* 
beø meb metfefjrib dwarj fammenrøjren. 
SDen grønne ©limmerjorb etter <£f?(orit; garnn 
er fom fæbrantig noget mørf, tibet otirengrøn, Be* 
fiaaenbe af uformtige meget fmaa ®rpn, fom for 
flørjte SDeet ere Btabebe; fømme $orn fpneø at tøaoe 
en ternet gigur, anbre noget mere aflange, meget Iø$ 
famtnenfiængenbe, fjetben fammenftumpebe, gtim* 
tenbe; ttnber gorflørreIfeø;®laø bife be ftg igjeftnem* 
ftgtige, ben er tøø og Btøb imettem gingrene, mm 
ttaar ben er fammenftnmpet er ben ffarp og marer at 
fmbe paa, iffe meget tung. SDen er mig iffe enbnti 
forefommet, unbtagen enten fom Obertræf af Ctuarj* 
frpfMerne, af ben ranbftare Ctuarj, etter i Jpuut* 
peberne af benne. Sltminbelig er ben iffun fom Dber* 
træf, bog be ftefte gange meb Cluarjen Btanbet; men 
unbertiben gibeø J£mutt)eber i Cluarjen, fom ere ganffe 
cpfptbte meb benne 2forb, beetø fafl meb Cluarjen, 
jnen for ftørfle *Deel tøø, 
Se$ Seer af tpfegraa garn, meget tibet fammen* 
ftumpet, mat Ubfeenbe, Btøb og noget feeb at ftnbe 
|>aa, af en Slltunjorbø fugt, iffe fpnbertig tung. 
SDenne ^orb er en øammen&tanbing af abfFittige an* 
bre Sorbatter, faafom af gtint, 5tttn« og Q3itter* 
|orb, tibet ^aff, men bog er af forfte ben frørfle Stnbeet. 
3 
