grønfanbjPe fDHneraltøt*. 229 
fjenbe ben; men naar t>i fee paa beno egentlige grerø« 
fornfl og SBegpnbelfe, faa et Den i gørjlningen til 
Ubfeenbe af en fort ©traalfleen, font Bcgpnber meb' 
meget tætte glinbfenbe og forte ©traaler fra SSftibten, 
ubbreber bem alt mere og mere; ja ber er for j¥jedige 
©teber fwor biffe paa een og famme SØlaabe tage be* 
reo 9$egpnbelfe, og følgcligcn oeb gtemgaaenbe oret* 
ffjærer jnnanben, er ogfaa adetiber &lant>et meb me* 
get ftinfornet oanbflar Ctuar j, og torøbafbrune mere 
eller minbre Ipfe ©limmerblabe, unbertiben meb ben 
grønne ©traaljtøett; meget fjelben feer man biffe 
©traaler ftg enbenbe meb beflemte itrpfialfer, bog 
feeo ber fommetiber 'Segn til, faa at bet flabfæftøo af 
benne omtalte øtraalfceen© artige SDannelfe er 
gpnbelfen til be ftørre .Sfrpftøder, $De fterre ^rpftøle 
Ier6 primitive gigur ere ligelebeo at fremlebe fra ben 
r§ombif¥e; be ere 6 fibebe $>tioraer meb 3 jlbet §>pra* 
mibe paa fmer (Snbe* %f be 6 kanter paa $)riomen 
ere 3 afveplebe afjtumpet, faa at ben paa ben SOlaabe 
blioer 9 ftbet; og biffe 5 (fjlumpninger ere meget for« 
Redige, fommetiber faa libet, at be neppe ere at fee, 
men unbertiben ogfaa faa ftøre, at be ©oergaae <Prio* 
meno Jjjooebflaber t ©tørrelfen«. fPtiemenO giaber 
ere meget libet ftøi&et paa lango, forrejtøn ganj¥e glat 
og ftørf glinbfenbe; fPpramibeno Støber berimob ere 
mere matte og Jjar fute ©treger fom ere frtnflebe, og 
figner ncejtøn en fmeltet Ooerftøbe. 5)e ere af en 
fulbfommen fort garoe uigjennemjlgtige, iffe engang 
ty 3 3i«» # 
