31 
Forsteninger. Det gælder saaledes en lille buet, kraftig ribbet Sca- 
pbopod (sandsynligvis identisk med Dentalium gracile fra Rugaard) 
samt flere Foraminiferer, i udpræget Grad f. Eks. en letkendelig Form 
(en Rheophax- Art), der er overordentlig almindelig foroven i Lag¬ 
rækken, men sjælden i de dybere Lag. Det gælder endvidere Skal¬ 
fragmenter og Pigge af en lille (sandsynligvis regulær) Ekinide; at 
disse sidste Ting er sammenhørende fremgaar af, at de næsten er de 
eneste forekommende Søpindsvinerester. 
Endnu er der Grund til at nævne, at Fisk er repræsenterede paa 
lignende Maade som i Glaukonitsandet, selv om Fiskeresterne gen- 
nemgaaende nok stammer fra lidt mindre Individer, samt at Mus¬ 
linger optræder med et betydeligt Artsantal, men saaledes, at de 
enkelte Arter i Reglen kun findes i ganske faa og meget smaa Eks¬ 
emplarer. Selv den ellers saa hyppige Area praescabra er temmelig 
sjælden. En enkelt Undtagelse dannes af nogle smaa Leda-Former, 
der er meget almindelige og ofte findes med lukkede Skaller, men 
heller ikke de opnaar saa store Dimensioner som i Glaukonitsandet. 
Det vil af det foregaaende være fremgaaet, at de to omtalte Lag 
ogsaa i faunistisk Henseende i Virkeligheden er meget forskellige ; 
og dog maa man slutte, at Fossilindholdet ændrer sig ganske grad¬ 
vis op igennem Lagrækken. Et Par Oplysninger om Faunaen i det 
brune Finsand vil være tilstrækkelig til at vise dette. ' 
Blandt Sundkrogens Forsteninger er der en Del, som findes i 
nogenlunde rigelig Mængde igennem hele Lagrækken, men dog saa¬ 
ledes, at Individantallet er størst enten i det øverste eller det nederste 
Lag. Saadanne Former findes næsten altid i Finsandet i et Antal, 
der ligger imellem de to Yderpunkter og røber derved dette Lags 
Karakter af et Overgangslag. Det er f. Eks. Tilfældet med den tid¬ 
ligere omtalte Turritella nana. For en kontinuerlig Variation taler 
endvidere et andet Forhold, nemlig at de Arter, som synes at ændre 
deres Hyppighed hurtigt, ikke gør det paa samme Sted i Lagrækken. 
Brakiopoderne fra Finsandet kan tjene som Illustration; medens 
Stykker af Crania og navnlig Terebratula allerede er sjældne i dette 
Lag, forekommer Arpzope-Skaller paa det nærmeste i samme Mængde 
som i Glaukonitsandet, men i Leret er de næsten helt forsvundne. 
Det brune, lerede Finsand danner altsaa nok et tydeligt Over¬ 
gangslag, men det slutter sig i faunistisk Henseende dog nærmest til 
det overliggende Ler. De Ting, som ved deres Mængde præger Glau¬ 
konitsandet (Crinoide-Led, Bryozoer, Ditrupa-Rør , Brudstykker af 
Muslinger og i det hele taget store Skalfragmenter), og tillige adskil¬ 
lige ikke slet saa almindelige Forsteninger, er nemlig allerede i Fin¬ 
sandet bievne temmelig sjældne. Det bør ogsaa nævnes, at Finsan¬ 
dets Fauna heller ikke maa opfattes som en simpel Blanding i et 
