51 
kender godt fra de store Udgravninger i Sydhavnen. Men det er en 
Formodning, som i høj Grad trænger til Bekræftelse ad anden Vej. 
Det er derfor af Interesse at se, om ikke andre Betragtningsmaader 
kan give mere positive Oplysninger. 
Der er tidligere gjort Bede for, at Lægrækken paa begge Lokali¬ 
teter forneden indeholder sandede, glaukonitiske Lag og opad viser 
aftagende Kornstørrelse og tiltagende Lerindhold, saa at man foroven 
har Ler. Der er i denne Henseende en paafaldende Lighed med ad¬ 
skillige sjællandske Boreprofiler, hvori man har kunnet paavise en 
gradvis Overgang fra Lellinge Grønsand til Kertemindeler. Det ligger 
derfor nær at sammenstille de to Ting, men en nærmere Betragtning 
vil vise, at en saadan Sammenstilling vilde savne et virkeligt Grundlag. 
En jævn og gradvis Formindskelse af Kornstørrelsen opad igen¬ 
nem en Aflejring betyder normalt, at der har været aftagende Bevæ¬ 
gelse i Vandet paa det paagældende Sted i Løbet af Aflejringsperioden, 
og Aarsagen hertil vil i de fleste Tilfælde vise sig at være tiltagende 
Vanddybde, eller med andre Ord en Sænkning af Havbunden. Alt 
tyder paa, at Forholdet for Lellinge Grønsandets og Kertemindelerets 
Vedkommende er et saadant. Endvidere er der Grund til at pege paa, 
at disse Lags Udbredelse viser, at det er Dannelser, som er afsatte i 
et forholdsvis stort Havbassin. 
Ser man nu paa Sundkrog Lagene, saa finder man en Bække 
ejendommelige Forhold, som taler for en helt anden Dannelsesmaade. 
Allerede de mange smaa Sandstriber i det øverste Ler tyder paa, at 
dette udmærket godt kan være afsat paa mindst lige saa lavt Vand 
og lige saa nær ved en Kyst som de underliggende, mere sandede 
Lag, og Lerets meget mørke Farve i Forbindelse med den forholds¬ 
vis rigelige Forekomst af fint fordelt Svovlkis antyder, at Vandet har 
været indelukket og opfyldt af forraadnende Stoffer. Man maa 
derfor antage, at Siuidkrog Lagene er afsatte i en Bugt, der en 
Tid lang stod i nogenlunde aaben Forbindelse med Havet og havde 
friskt og bevæget Vand, men som senere, enten ved Tilsanding i den 
ydre Del eller ved Hævning, blev mere og mere afspærret og efter- 
haanden omdannet til en Lagune med roligt, men alt andet end friskt 
Vand. 
Den her fremsatte Anskuelse bliver bekræftet ved en Betragtning 
af Forsteningerne, fordi den giver en naturlig Forklaring paa den 
højst ejendommelige Sammensætning af Faunaen i Leret foroven. 
Denne Fauna karakteriseres ved to Ting, for det første ved den masse¬ 
vise Optræden af et Faatal af Former, der er mindre hyppige eller 
endog sjældne i de dybere Lag, og for det andet ved den overvæl¬ 
dende Mængde af Snegleyngel, tilhørende et stort Antal Arter. Den 
første Gruppe omfatter de Former, som har kunnet trives godt under 
4* 
