52 
de ændrede Forhold, den anden derimod dem, der krævede friskere 
Vand. De mange let bevægelige Snegleunger og enkelte større Dyr 
er med Tidevand eller anden Strøm førte ind i Lagunen, men her 
omkom de, og deres Skaller blev begravede i Dyndet paa Bunden; 
deres Tilstedeværelse i dette viser, at der har været gunstigere Livsfor¬ 
hold paa andre Steder ganske i Nærheden, og de understreger derfor 
Aflejringens Karakter af en lokal Dannelse. 
Naturligvis indeholder Faunaen ogsaa adskillige Forsteninger, der 
ikke lader sig henføre til nogen af de omtalte to Grupper ; der er saa- 
ledes Snegle, som forekommer i lige saa store Eksemplarer og med 
omtrent samme Hyppighed som i de andre Lag. Om nogle af dem 
er det muligt, at det drejer sig om Arter, der ikke har været særlig 
følsomme for den antydede Ændring i Livsvilkaarene ; men iøvrigt er 
de fleste af dem Smaaformer, der ligesom de mange Unger kan være 
tilførte af Strøm, og det samme gælder sikkert ogsaa en stor Del af 
de hyppigt forekommende Foraminiferer. 
Det ovenfor anførte vil være tilstrækkeligt til at vise, ikke blot 
at det er ukorrekt paa Grundlag af Bjærgarterne direkte at sammen¬ 
stille Sundkrog Lagene med Lellinge Grønsand og Kertemindeler, 
men tillige, at man af Bjærgarternes og Forsteningernes samstemmende 
Vidnesbyrd maa slutte, at Sundkrog Lagene bør opfattes som en lokal 
Dannelse, der lige saa lidt som Moleret paa Mors eller Koralkalken 
ved Faxe udgør et normalt Led i den danske Lagrække. Opgaven 
bliver derfor ikke at indordne Aflejringen i Lagrækken, men at 
bestemme, med hvilket af dens Lag den er samtidig. Og her maa 
en Sammenligning af de forskellige Dannelsers Fossilindhold blive 
det afgørende. 
Den yngste fra danske Aflejringer kendte Fauna, som der kan 
blive Tale om at sammenligne Sundkrog Lagenes Forsteninger med, 
er den, der er beskrevet fra Kertemindeleret ved Rugaard, og det 
allerede af den simple praktiske Grund, at man opad i Lagrækken 
ikke kender en lignende marin Fauna førend i Mellem-Oligocænet. 
Denne Mangel spiller dog ikke nogen Rolle; de mange Forsteninger, 
som Aflejringen i Sundkrogen har fælles med Danien’ets Kalksten, 
viser, at der i hvert Fald ikke er nogen Grund til at søge højere 
opad i Lagrækken. 
Rugaard Faunaen har adskilligt til fælles med Sundkrog Lagenes 
Fauna. Grön wall har stærkt understreget dette Forhold ved at 
fremhæve, at 68 Procent af de ved Rugaard fundne Arter ogsaa 
kendes fra Vestre Gasværk. Indsamlingerne i Sundkrogen bevirker, 
at dette Tal maa forhøjes betydeligt — antagelig til over 90. Der er 
altsaa en paafaldende stor Overensstemmelse. Men man maa ikke 
overse, at den anvendte Betragtningsmaade er ensidig og kun frem- 
