53 
hæver Ligheden. Hvis man paa tilsvarende Maade beregnede, hvor 
mange Procent af Sundkrog Lagenes Arter, der forekommer ved Ru- 
gaard, vilde det blive et meget mindre Tal, fordi der er den ikke 
uvæsentlige Forskel, at Artsantallet i Sundkrogen er meget stort, 
medens Faunaen fra Rugaard er temmelig artsfattig. Der kan ogsaa 
være Grund til at pege paa, at det er forskellige Arter, der er domi¬ 
nerende de to Steder. Forsteningerne viser altsaa nok, at de to Af¬ 
lejringer, hvad Alderen angaar, staar hinanden nær, men de ude¬ 
lukker ikke Muligheden af en mindre Aldersforskel mellem dem. 
Søger man paa lignende Maade en Afgrænsning nedad af det 
Omraade, som i faunistisk Henseende lader sig sammenligne med 
Sundkrog Lagene, saa viser det sig, at Saltholmskalken maa blive 
den dybeste Horisont, der kan komme i Betragtning. Tilstedeværelsen 
bl. a. af Ditrupa Schlotheimi , Rkz., Crania Posselti, Rkz., Terebratula 
lens, Nilss. (den kredsrunde, flade, kølede Form) og Argiope scabri- 
cula v. K. i Sundkrog Lagene udelukker nemlig en Sammenstilling 
med den nederste Del af Danien’ets Kalksten, Brünnich Nielsen’s 
»Ældre Danien«. 
En i Enkeltheder gaaende Sammenligning mellem Saltholmskal¬ 
kens og Sundkrog Lagenes Fossilindhold lader sig for Tiden ikke 
gennemføre, fordi begge Aflejringers Forsteninger endnu kun er ufuld¬ 
stændigt bearbejdede. Dertil kommer, at i Saltholmskalken er næsten 
ethvert Spor af Aragonit-Forsteninger forsvundet * 1 ), saa at en Sam¬ 
menligning maa indskrænkes til at omfatte de Ting, der bestaar af 
Kalkspat. Men trods disse Mangler er allerede en flygtig Betragtning 
tilstrækkelig til at vise, at der er stor Lighed imellem de to Aflejrin¬ 
gers Fossilindhold. Det vil sikkert ved en endelig Bearbejdelse vise 
sig, at største Parten af Sundkrog Lagenes Kalkspat-Forsteninger til¬ 
hører Arter, der findes i Saltholmskalken, omend enkelte er nye. 
*) De faa hidtil fundne Rester af aragonitskallede Dyr fra Saltholmskalken er 
gennemgaaende daarligt bevarede og derfor vanskelige at bestemme. Ravn har kunnet 
identificere enkelte Arter med Faxe Former, der ikke kendes fra Sundkrogen, og han 
omtaler tillige [14, II, S. 30] tre Eksemplarer fra Bredstrup Klint, og et i en løs Blok 
fra Katholm, af en Voluta, som minder ikke saa lidt om von Koenen’s Voluta nodi- 
fera fra Vestre Gasværk. Nogle — ikke til Art bestemmelige — Molluskrester er 
senere fundne af Brünnich Nielsen ved Knippelsbro [28, S. 468] og af Rosenkrantz 
i Sydhavnen [31, S. 39 og 40]. 
I Afhandlingen »Block af paleocän från Köpenhamn« [15] har Grönwall beskrevet 
nogle løse Blokke af en hvid Kalksten, som jeg formoder ikke er andet end Salt¬ 
holmskalk. Han har heri paavist 8 (-j- 7 ?) af de af von Koenen fra Vestre Gasværk 
beskrevne Arter. Fire Blokke af en lignende Bjærgart, fundne paa Langeland, hen¬ 
fører Grönwall ved en senere Lejlighed [17, S. 26—27] til »Craniakalk af Vodroff- 
gaardtypen« — altsaa utvivlsomt Saltholmskalk (se S. 61). De indeholder bl. a. Sten¬ 
kærner af Muslinger og Snegle. 
