Slutning. 
Grænsen mellem Kridt og Tertiær. Den Række Aflejringer, 
som Forchhammer sammenfattede under Betegnelsen »det nyere 
Kridt«, betragtedes, som allerede Navnet antyder, baade af ham og 
senere af Joh nstrup, som hørende til Kridtsystemet. Og begge reg¬ 
nede Lellinge Grønsandet med til denne den yngste Del af Kridtet. 
Dette sidste var, selv efter at Johnstrup havde paavist, at Grønsandet 
laa over og var skarpt adskilt fra de øvrige Kalksten, ganske natur¬ 
ligt, saa længe man ikke kendte dets Fortsættelse opad. Først efter 
von Koenen ’s Paapegning af, at Lellinge Grønsandet maatte være 
tertiært, og efter at man havde lært Kertemindeleret at kende, blev 
denne Synsmaade selvmodsigende. Der var nu kun to Muligheder: 
enten maatte man skille Lellinge Grønsandet ud fra det øvrige »Nyere 
Kridt« og trække Grænsen imellem Kridt og Tertiær imellem Salt- 
liolmskalken og Grønsandet, eller ogsaa maatte Danien’ets Kalksten 
henføres til Tertiæret. Grönwall har indtaget det første Standpunkt; 
Brünnich Nielsen er kommen til det andet. 
Der er ingen Grund til at komme ind paa Enkeltheder i denne 
Diskussion; det maa være tilstrækkeligt at fremhæve, at til Brünnich 
Nielsen’s tidligere fremsatte Argumenter for at henføre hele det 
»Nyere Kridt« til Tertiæret har Fundet af den rige Fauna i Sund¬ 
krogen føjet et nyt og meget vægtigt. Man har nemlig her som fast 
Udgangspunkt von Koenen’s Aldersbestemmelse paa Grundlag af 
Vestre Gasværks Forsteningerne. Selv om man ganske vist ikke kan 
anse det for bevist, at Saltholmskalken og Sundkrog Lagene er fuldt 
samtidige Dannelser, saa viser dog det store Fællesskab med Hensyn 
til Forsteninger, at der ikke kan være nogen væsentlig Aldersforskel 
imellem dem. Dette rykker Saltholmskalkens Dannelsestid fremad — 
opad imod Midten af Paleocæn-Tiden, eller i hvert Fald et godt Stykke 
