59 
ind i Tertiærperioden. Det er derfor det eneste naturlige at betragte 
hele Kalkstenskomplekset som hørende til Tertiære!, og Grænsen 
mellem Kridt og Tertiær maa trækkes umiddelbart over Cerithium- 
kalken. Dette er ogsaa tiltalende ved, at denne Grænse i Stevns 
Klint danner en tydelig og gennemgaaende Skillelinje, og navnlig 
ved, at den, som Ravn har paavist [14, III, S. 55—62 og 78], er en 
meget udpræget faunistisk Grænse. Der er saaledes ingen Grund til, 
af Hensyn til danske Forhold, at føje en Etage til Kridtsystemet, 
ovenover Senonet. 
Grænsen mellem Saltholmskalk og Lellinge Grønsand. 
Man vil af den Oversigt over Litteraturen, som er givet i et af de 
foregaaende Afsnit, have set, at Grönwall og Brünnich Nielsen 
hver for sig gennem udførlige Undersøgelser er komne til Resul¬ 
tater, der ikke blot med Hensyn til det lige omtalte Hovedpunkt, 
men ogsaa i Enkelthederne afviger meget fra hinanden. Uoverens¬ 
stemmelserne er saa store og saa mange, at de næppe alene kan 
skyldes Forskel i Observationsmaterialet, men Forklaringen maa i 
nogen Grad søges i de to Forfatteres grundforskellige Syn paa Sagen 
og specielt paa Forsteningernes Betydning. Man kan maaske præ¬ 
cisere Forskellen i Opfattelse ved at sige, at Grönwall’s Arbejds¬ 
metode er palæontologisk-stratigrafisk, medens Rrünnich Nielsen’s 
Synsmaade er mere biologisk. Grönwall er tilbøjelig til paa Grund¬ 
lag af faunistiske Enkeltheder at regne med smaa Forskelligheder i 
Alder; han lægger tillige megen Vægt paa Lagbygningen og drager 
Slutninger af Lagenes petrografiske Reskaffenhed og af markerede 
geologiske Grænser. For Brünnich Nielsen er Forsteningernes Vid¬ 
nesbyrd Hovedsagen; hans Grundtanke er den, at de marine Orga¬ 
nismers Udbredelse er bestemt af hydrografiske Forhold, og da disse 
paa et givet Sted kan forandre sig i Løbet af kort Tid, anser han 
det for uberettiget af Variationer i Faunaen indenfor en begrænset 
Lagrække at slutte noget om Aldersforskel i geologisk Forstand, med 
mindre de sammenlignede Lag er af samme Beskaffenhed (som 
f. Eks. Bryozokalk i »Ældre« og »Yngre Danien«). Han er endog til¬ 
bøjelig til at gaa videre og af en forholdsvis lille faunistisk Overens¬ 
stemmelse mellem forskelligartede paa hinanden følgende Lag at 
slutte, at disse er sammenhørende — ja endog uden Hensyn til, om 
de er skarpt afgrænsede fra hinanden. 
Naar man nu tillige erindrer, at Grönwall i overvejende Grad 
byggede paa Museumsmateriale og paa løse Blokke, medens Brünnich 
Nielsen støtter sig til omfattende nye og egne Iagttagelser, kan det 
ikke undre, at Resultaterne er blevet meget forskellige. Grönwall 
