29 
hyppigt; de er næsten altid grønne og oftest rullede eller endog stærkt 
slidte. Terebratula lens er temmelig almindelig, vel nok overvejende 
i Form af rullede og undertiden noget grøntfarvede Skaller. Der 
findes dog ogsaa adskillige fuldstændig friske Stykker, navnlig blandt 
de smaa Eksemplarer. Den blanke Overflade paa velbevarede Skaller 
er sort, og det er maaske ogsaa lier muligt, at man har Rester af en 
oprindelig Farvning. 
Muslinger spiller en ganske betydelig Rolle; dels findes der et 
stort Antal Arter, og dels er Muslingeskaller tilstede i saa stor Mængde, 
at de danner en iøjnefaldende Del af det samlede Forsteningsmate¬ 
riale. Desværre er næsten alle lidt større Skaller ble ven knuste ved 
Isens ublide Rehandling af Lagene, saa at de enkelte Stykker bliver 
splittede ved Slæmning af Prøverne. Derfor indeholder Slæmmeresten 
foruden de mange rullede »oprindelige« Fragmenter ogsaa en Mængde 
»nydannede«, som dog i Reglen er lette at kende paa de friske Brud¬ 
flader. Men det, at næsten alle lidt større Skaller kun er repræsenterede 
ved Brudstykker, besværliggør i høj Grad Sorteringen og Bestemmelsen 
af Materialet. Af Smaaformer og af unge Individer faar man der¬ 
imod en Del hele Skaller. 
Blandt Muslinge-Resterne udgør Stykker af Østersskaller en frem¬ 
trædende Del. De har oftest blaasort Farve, og de fleste er ganske 
friske og frie for Mærker af Slid. Dominerende er Ostrea hippopodium, 
men der forekommer ogsaa andre Former; f. Eks. er Exogyra cana- 
liculata temmelig almindelig i smaa Eksemplarer, der altid er smukt 
bevarede, medens de større Skaller er slidte, i det mindste paa Yder¬ 
siden. Endvidere hører Astarte- Skaller til de mere iøjnefaldende Ting. 
De større Skaller er i Reglen rullede og stærkt grøntfarvede ; derimod 
kan de smaa være smukt bevarede, og blandt dem findes der mindst 
tre Arter. Ogsaa større Brudstykker af Pectunculiis findes i Mængde, 
dels som nydannede og dels som rullede og hyppigst grønne Frag¬ 
menter, og dertil en Mængde hele, men ofte temmelig stærkt slidte 
Smaaskaller. Blandt de mindre Former maa navnlig Area praescabra 
fremhæves som den i det hele taget almindeligst forekommende Mus¬ 
ling. Den er næsten altid særdeles velbevaret med brun Farve og 
ofte med vekslende lysere og mørkere koncentriske Baand; men den 
kan ogsaa være slidt, endog saa stærkt, at Ribberne næsten er for¬ 
svundne, og i enkelte Tilfælde kan den være noget farvet. 
En endnu mere omfattende Gruppe af Forsteninger udgøres af 
Snegle. De er lettere at sortere og bestemme end Muslingerne, fordi 
de kun sjældent er rullede, fordi de mange Smaaskaller ofte er nogen¬ 
lunde hele, og fordi selv Brudstykker af store knuste Snegle i mange 
Tilfælde er lette at kende paa Skulpturen. Artsantallet er meget 
betydeligt — antagelig noget over Hundrede. Naar Snegleskallerne 
