21 
Serie 4 blev, som nævnt, indsamlet paa det sidst skildrede Sted 
Prøverne blev saa vidt muligt udvalgte blandt de mest kompakte 
og bedst bevarede Stykker, selv om dette langtfra har kunnet ude¬ 
lukke, at ogsaa de enkelte Prøver var gennemsatte af Brudflader. 
Bjærgarten bestaar af mørkebrunt, stift Ler. Heri findes dog 
— uregelmæssig fordelt — tynde Striber af fint, lyst Sand, hvori 
Sandskornene kan være sammenkittede, saa at man altid ved Slæm¬ 
ning faar en Del temmelig faste Smaaklumper heraf. Derimod er 
Leret fuldstændig frit for Sammenkitning, og de ved Slæmning vundne 
Forsteninger er derfor smukt rene. Selve Leret indeholder en ikke 
ubetydelig Mængde af yderst fine Sandskorn, men kun meget lidt Glau¬ 
konit. Endvidere findes der en Del temmelig fint fordelt Svovlkis, et 
Mineral, som kun forekommer meget sparsomt i de tidligere omtalte 
Prøveserier; noget af Svovlkisen optræder som smaa blanke Naale, 
der kan ligge tæt samlede paa Kryds og tværs i Sandstriberne eller 
være fasthæftede til Forsteningerne. 
Lejringsforhold. De i det foregaaende omtalte Findesteder 
ligger alle i omtrent samme Niveau (-f- 10 — -h 11,5 m); deres Be¬ 
liggenhed siger derfor ikke noget om Ordenen af Lagene. Er Faldet 
rettet imod Øst eller Nordøst, har man Glaukonitsand forneden og 
Ler foroven; falder Lagene derimod i modsat Retning, er Ordenen 
den omvendte. Kun en enkelt af de omtalte Iagttagelser giver et 
Fingerpeg om, hvad der er op og ned, nemlig, at man i den Bunke, 
hvori Serie 2 og noget af Serie 3 blev indsamlet, havde Glaukonit- 
sandet foroven i Bunken og det brune Finsand dybere nede. Dette 
viser, at Glaukonitsandet er opgravet sidst, og at det derfor sand¬ 
synligvis paa den oprindelige Plads har ligget under Finsandet, eller 
generaliseret : Lagrækken begynder med Glaukonitsand forneden 
og ender med Ler foroven. Denne Formodning blev bekræftet ved 
Resultaterne af to Boringer, som Havnevæsenet lod udføre i Tiden 
omkring Nytaar 1921 til dels efter, at Vandet var begyndt at stige 
i Bassinet. Den første Boring udførtes ude i Bassinet paa en Ter- 
rainhøjde af -f- 10,2 m, den anden i Nordvesthjørnet af Pumpe¬ 
brønden paa - 7 - 10,9 m. Deres nøjagtige Beliggenhed kan kortest 
angives ved Hjælp af Koordinater, idet Bassinets Sydgrænse tages til 
Abscisseakse og dets Vestgrænse til Ordinatakse. Koordinaterne for 
Boring I er da: 90, 30 og for Boring II: 5, 10 m. Forbindelseslinjen 
imellem de to Boringer har ifølge dette meget nær Retningen V—0, 
og deres indbyrdes Afstand er 87Vs m. 
I Boring I traf man kort under Overfladen (paa ca. -f- 10,5 m) 
mørkt Ler, som meget lignede det, der var blottet længere ude i 
