11 
til Trods for, at der blandt dem findes »Stykker, som saa fuldstændig 
ligner Craniakalken fra Kjøbenhavns Havn, at man sikkert vilde 
kunne forveksle dem, hvis ikke de tertiære Skaller var saa forskel¬ 
lige fra Kridtforsteningerne«; men han havde ogsaa flere Grunde til 
at foretage denne Adskillelse end dem, han hentede fra selve de om¬ 
handlede Blokke. Ved Undersøgelse af andre Blokke fandt han en¬ 
kelte, som antydede en Overgang fra Konglomeratet til finkornede 
graa Bjærgarter, der indeholdt rigeligt af den paleocæne Fauna, og 
kun den; herved understregedes Betydningen af det nye Fauna¬ 
element, de tertiære Skaller, i Konglomeratet. Fra Craniakalken 
kendte han derimod kun Kridtforsteninger, saa den maatte vedblive 
at være den øverste Zone i Kridtet. Hertil kom nu hans Under¬ 
søgelse af Lagrækken ved Vestre Gasværk, hvor han kunde paavise 
følgende Lag, regnet nedefra opad, 1 : Saltholmskalk, 2 : glaukoni- 
tisk Kalksten med Crania , 3: Grus eller Sand med mange rullede 
Kridtforsteninger samt ikke rullede Fragmenter af paleocæne Mol¬ 
lusker, og derover 4: de forsteningsrige Tertiærlag. Og det faldt ud¬ 
mærket i Traad med Blokkenes Vidnesbyrd; disse Lag lod sig ganske 
naturligt sammenstille med Blokke af 1 : Saltholmskalk, 2 : Crania- 
kalk, 3: paleocænt Ekinodermkonglomerat, og 4: mere finkornede 
paleocæne Blokke; og denne Overensstemmelse mellem Profil og 
Blokke maatte bestyrke Grön wall i hans Tydning af begge Dele. 
Det bør paa den anden Side fremhæves, at han paa dette Grundlag 
endnu ikke turde drage noget skarpt Skel imellem Kridt- og Tertiærlag, 
men snarere tænkte sig en jævn Overgang. Om Vestre Gasværk 
siger han saaledes, at det nederste af Gruslaget muligvis tilhører 
Zonen med Crania tubercnlata , og Konglomeratblokkene betegner han 
som en Bjærgart, der »staar paa Grænsen mellem Kridt og Tertiær«. 
Senere tog G rönwall besterntere Standpunkt for en skarp Ad¬ 
skillelse af Kridt- og Tertiæraflejringer, først paa Grundlag af Prø¬ 
verne fra Tune Brønden [21, S. 66], blandt hvilke han paaviste »et 
Konglomerat, som bestemt maa opfattes som Grønsandets Bund¬ 
konglomerat, dannet ved Paleocænhavets Indbryden over en Strand 
af det nyere Kridts Stenarter«, og derefter i Afhandlingen om Lagene 
ved Klagshamn [22]. Heri paavistes det, at der i Kalkbruddet ved 
Klagshamn fandtes et indtil godt Va m mægtigt Lag af glaukonitisk, 
delvis leret Sand, som forneden blev mere groft og konglomeratagtigt. 
Det indeholdt, foruden smaa og friske Fragmenter af Paleocæn- 
forsteninger, en stor Mængde rullede Danienforsteninger og enkelte 
ikke rullede. Laget, som saaledes mindede ikke saa lidt om »Gruslaget« 
ved Vestre Gasværk, hvilede paa nyere Kridt (Saltholmskalk, til Dels i 
Form af løst Kalksand), der ikke indeholdt Crania ; og som derfor 
opfattedes som ældre end Zonen med Crania tuberculata. Lejrings- 
