9 
glomeratet snart til at gaa under Navnet »Craniakalk« paa Grund af 
den hyppige Forekomst af Crania tuber dilata. Da man saa, at 
en Del af de almindelige Forsteninger var Former, som kendtes godt 
fra Saltholmskalken, og da man tillige ofte fandt Konglomeratet i 
Kontakt med Saltholmskalk, opfattede man det som Saltholmskalkens 
øverste Lag. 
K. Rørdam er den første, som giver en udførlig Beskrivelse af 
Konglomeratet fra Larsens Plads [10, S. 22—23 og 81—85]. Han 
siger, at man kunde benævne Stenarten »Craniakalk«, men foreslaar 
Navnet »Spongiekalk« og motiverer dette. Hvad angaar Lagets Plads 
i Lagrækken, deler han den ovennævnte Anskuelse. Paa Grundlag 
af sit Kendskab til Bjærgartens Variation, hvor den forekommer som 
løse Blokke, særlig ved Roskilde, er han tilbøjelig til at sammen¬ 
stille den med Gruskalken fra Aashøj, men fremhæver, at der paa 
dette Punkt endnu mangler en palæontologisk Undersøgelse. Hermed 
drages denne Aflejring med ind i Diskussionen. Den har været kendt 
fra gammel Tid i Kalkbruddet ved Herfølge; men dens ældre Historie 
har ingen Interesse i denne Forbindelse. Kun er der Grund til at 
nævne, at Johnstrup regnede den med til Saltholmskalken [6, S. 40]. 
Grönwall’s Undersøgelser. Omtrent paa samme Tid begyndte 
Karl A. G rön wall at interessere sig for de her omhandlede Grænse¬ 
lag, og i det følgende Tiaar udførte han betydningsfulde Under¬ 
søgelser, hvis Resultater er offentliggjorte i en statelig Række Af¬ 
handlinger. Det træffer sig saa heldigt, at Grönwall i sit sidste 
herhen hørende Arbejde, Afhandlingen om »Paleocen vid Klagshamn«, 
selv har givet et Résumé af sine Undersøgelser her i Danmark ved¬ 
rørende netop de Spørgsmaal, som i denne Forbindelse har Interesse, 
og deri præciseret sit Standpunkt. Man maa derfor nu have Lov til 
i Hovedsagen at holde sig dertil og forbigaa nogle af de Nuancer i 
Opfattelsen, som viser* sig ved Sammenligning af de til forskellig Tid 
faldne Udtalelser. 
Grönwall begyndte, som naturligt er, sine Undersøgelser med 
et Studium af det allerede foreliggende Museumsmateriale og gav i 
1898 paa Naturforskermødet i Stockholm en Meddelelse om sine fore¬ 
løbige Resultater [16]. Han fremdrog heri von Koenen’s Udtalelse 
om Lellinge Grønsandets tertiære Alder og sluttede sig til denne An¬ 
skuelse. Paa den anden Side tog han bestemt Standpunkt for ved¬ 
blivende at henføre Danien’ets Kalksten til Kridtet; følgelig maatte 
han skille Grønsandet ud fra det øvrige Danien. Grænsen mellem 
Kalksten og Grønsand blev Grænsen mellem Kridt og Tertiær, og 
dette Standpunkt har han siden fastholdt. Hvad Craniakalken an- 
