16 
Eksemplar fra samme Lokalitet liar en meget rynket Overflade og 
en svag Køl paa Oversiden. 
Forchhammers Klint (5 Ekspl.). »Stampen« (1 Ekspl.). 
Cenoman — Øvre Senon. 
5. Serpula gordialis v. Schloth. sp. 
1820. Serpulites gordialis v. Schlotheim, Petrefactenkunde. S. 96. 
Nogle smalle, i uregelmæssige Nøgler indrullede Rør henfører 
jeg til denne Art. Fælles for alle de foreliggende Eksemplarer er 
Rørvæggens store Tykkelse; den indre Hulhed er derfor meget snever. 
Det er vel meget tvivlsomt, om alle de Former, der henregnes 
til denne Art, virkelig tilhører en og samme Art. I det hele taget 
synes Kridt-Serpuliderne at trænge til en indgaaende, kritisk Bear¬ 
bejdelse. 
Horsemyreodde (1 Ekspl,). Forchhammers Klint (4 Ekspl.). 
»Stampen« (1 Ekspl.). 
Arten angives at gaa gennem hele Kridtformationen. 
6. Serpula subrugosa Münst. 
1831. Serpula subrugosa Münst.; Goldfuss, Petref. Germ. I. S. 239: Tav. 71, 
Fig. 1. 
Et lille, snegleformet indrullet Rør, som synes at have været 
fastvokset med Spidsen, kan henføres til denne Art. Overfladen 
bærer en Del Tværlinjer, og lidt nedenfor Midten ses en fin 
Længdefure. 
Forchhammers Klint (1 Ekspl.). 
Øvre Senon. 
7. Spirorbis granuiata Sow. sp. 
1828. Serpula (Spirorbis ?) granulata Sowerby, Min. Conch. S. 200; Tav. 597, 
Fig. 7-8. 
?1845. » granulata Sow.; Reuss, Verst. böhm. Kreideform. I. S. 20; 
Tav. 13, Fig. 96. 
1872—75. » » » ; Geinitz, Elbthalgeb. II. S. 201 ; Tav. 37, Fig. 13. 
Røret lille, fastvokset, cylindrisk, regelmæssig højresnoet; Over¬ 
fladen med svage, granulerede Længderibber og enkelte ringformede 
Fortykkelser. 
Forchhammers Klint (1 Ekspl. paa en Skal af Ostrea semiplana). 
Øvre Turon — Øvre Senon. 
