39 
11. Crustacea. 
74. Pollicipes glaber Roem. 
1841. Pollicipes glaber Römer, Verst, norddeutsch. Kreide. S. 104; Tav. 16, 
Fig. 11. 
1845—46. » » » ; Reuss, Verst. böhm. Kreideform. I. S. 17; Tav. 
5, Fig. 45—49; Tav. 13, Fig. 86-91. 
1851. » » » ; Darwin, Fossil Lepadidae. S. 61 ; Tav. 3, Fig. 10. 
1872—75. » » » ; Geinitz, Elbthalgeb. II. S. 203; Tav. 37, Fig. 
21—27. 
Af denne Art foreligger der kun 2 Terga og 3 Scuta, af hvilke 
sidste det ene viser Indersiden. Scuta passer bedst med Geinitz’ 
Fig. 27, idet Basalranden er lige og ikke vinkelbøjet, som den skal 
være ifølge Darwin, og som hans Fig. 10 c ogsaa viser. Ligeledes 
passer Terga bedst med Getnitz’ Fig. 23—25, da Depressionen langs 
Lukkeranden ikke divergerer saa stærkt fra denne som i Darwin’s 
Fig. 10 e. — Et enkelt Scutum fra Forchhammers Klint er for ufuld¬ 
stændigt til en sikker Bestemmelse. 
Ind for Sangedynen (Plader af 2 Ekspl.). Forchhammers Klint 
(1 Scutum). 
Cenoman — Øvre Senon. 
75. Scalpellum cf. fossula Darw. 
1851. Scalpellum fossula Darwin, Fossil Lepadidae. S. 24; Tav. 1, Fig. 4. 
En Carina staar aabenbart denne Art nær, men kan vel næppe 
henføres til den, da den synes at afvige noget fra Darwin’s Beskri¬ 
velse. 
Skallen tyk, temmelig moderat bøjet i Længderetningen, i det hele 
taget smal, jevnt tiltagende i Bredde fra Top til Basis. Tectum svagt 
buet fra Side til Side, med Antydning af en bred, afrundet Køl i 
Midten, begrænset paa begge Sider af en fremspringende, rundrygget 
Køl. Parietes udhulede. Intraparietes svagere udhulede, naaende noget 
nedenfor Midten. 
Den her beskrevne Carina afviger, efter Darwin’s Beskrivelse at 
dømme, fra Sc. fossula ved, at Skallen er tykkere; de to Køle, der 
begrænser Tectum , er mindre udprægede, og Tilvækstlinjernes Vinkel 
paa Tectum er noget mindre. 
Mellem Arnager og Horsemyreodde (1 Carina i en løst liggende 
Sten). 
(Øvre Senon). 
