32 — 
bragte SW, stigende NE, slaat feil. Det ser ut som den al- 
mindelige veirsituation er forandret slik, at reglene er blit 
andre og mindre klare. Ved et grundigere gjennemsyn av 
observationene vil man sikkert finde lovmæssigheter her ogsaa. 
Det foreliggende vil imidlertid være tilstrækkelig til at 
gi et indtryk av de resultater vore meteorologiske observationer 
hittil har bragt os. 
(Fortsættes). 
Nyere resultater om cirripedienes 
slegtskapsforhold. 
Av Hj. Broch. 
Cirripediene danner en meget avvikende gruppe av kreps- 
dyrenes store klasse, saa avvikende at den franske forsker 
A. G r u v e 1 endog vil ha dem stillet i en egen underklasse 
Thecostraca, i motsætning til smaakrepsene, Entomostraca, 
og storkrepsene, Malacostraca. I almindelighet opføres de 
dog bare som en egen orden Cirripedia under Entomostraca. 
Biologisk skiller gruppen sig ut fra de øvrige krepsdyr der¬ 
ved at dyrene som voksne har fastsittende levevis. Dette træk 
maa man altid ha for øie for at forstaa cirripedienes sær¬ 
egenheter i alle henseender. Det har bevirket at de har ut¬ 
skilt et høist avvikende skeiet sammensat av flere kalkplater 
som beskytter dyret; kalkplaterne dannes av kappen, en hud- 
duplikatur som gaar ut fra baksiden og rygsiden av hodet og 
som hos de fleste cirripedier er saa stor at den dækker hele 
dyret og dets lemmer, naar det er i hvilestilling. En anden 
eiendommelighet ligger deri at dyrene fæster sig fast ved 
hjælp av hodets forreste lemmepar eller antennulae og saa- 
ledes bokstavelig talt altid »staar paa hodet«, mens dets bakre 
seks par kropslemmer — de togrenede cirrer eller »ranke- 
føtt-er« — benyttes til at vinke vand ind i kappehulen med. 
Med vandstrømmen hvirvles ogsaa ind smaa krepsdyr og 
andre organismer som tjener som næring for de rovgriske 
cirripedier eller »rankefotinger«. Hos de saakaldte »stilkede« 
