— 58 — 
var en myrsump med torvmyr i kanten og fra en av disse med- 
tokes prøve av de indesluttede trærester. 
Det er en av disse som senere har gjort en merkværdig 
vandring, jeg fik en botaniker til at se paa den, men fik den 
tilbake med det svar: »Merkværdig løs ved med store kar, mon 
en utenlandsk plante?« Saa sendte jeg den til prof. Conwentz 
i Danzig som gjaldt for at være en autoritet paa dette omraade, 
men fik den tilbake uten bestemmelse. Saa overgav jeg den til 
min ven prof. Gran, som saa sammen med fru R ess voll 
søkte at faa noget ut av den — men resultatet var kun at det 
maatte være en utenlandsk træsort, »at dette ikke kan være ved 
av nogen nordeuropæisk træsort«, som de uttrykte det, og de 
tilla: »Sandsynligvis er det et stykke drivved fra troperne.« 
Dette var for interessant, jeg kunde endda ikke gi mig med 
dette træstykket, og saa sendte jeg det til min ven dr. H a r t z 
i Kjøbenhavn, som saa senere sammen med prof. Petersen, 
begge specialister paa dette omraade, har bearbeidet det av 
alle kræfter, men uten at komme til noget endelig resultat. 
Imidlertid er fundet der som et litet glimt ind i en ukjendt 
tid med for os fremmede forhold og da stedet ligger høit over 
havets høieste stand efter istiden saa fører selv »drivveden^ os 
tilbake til uante tidsrum. Men myrsumpene ligger der frem¬ 
deles — kanske kunde der være mere at fin de i torven der. Det 
er nok rimelig at utforskningen av Norges jord endnu vil by 
paa mange overraskelser. 
P. A. Øyen , 
Rullestener av ler. Paa den ekskursion, hvortil de danske 
geologer i 1918 hadde indbudt sine fagfæller i de andre nordiske 
land, kom vi ogsaa til Bulbjerg som er en lerskrent ut mot havet 
paa Jyllands nordvestside. Leret, som er seigt, er saakaldt 
yoldialer, kaldt saa fordi det indeholder en liten musling som 
lever i polarhavet. 
Havbølgerne bryter og tærer paa lerskrentens fot, hvorav 
følgen er at ler stadig skrider ned ovenfra. 
En merkelighet var, at leret paa nogen steder blev sønder- 
brutt i smaastykker, som bølgerne tumlet med paa sandstranden 
foran skrentens fot. Stykkerne blev herunder tilrundet og sand 
klebet sig fast i de paa denne maate dannede »rullesteners« 
overflate, saa de hadde et ganske kuriøst utseende. Naturligvis 
har denne slags rullestener i regelen ikke nogen lang levetid. 
Havet angrep leret paa nogen steder mere end andre, hvor¬ 
ved der i strandkanten fremkom smaa indbugtninger saaledes 
som figuren viser. 
Tiden under ekskursionen, da man vandret i flok efter et 
bestemt program, blev for kort til at fænomenet kunde studeres 
