96 — 
punkt til bestemmelse av broncealderens nivaaforhold i Trøn- 
delagen. 1 ) 
Evenhusristtiingene er nivellert til omtrent nøiagtig 23 
m. o. h. Det er de lavest beliggende naturalistiske hellerist- 
ninger, som endnu kjendes i Indtrøndelagen. Hadde vi nu 
hat et større materiale av sikre høidebestemmelser fra sten- 
alderen i det trondhjemske, vilde en grænse opad i tiden 
være let at fastsætte. Men det har vi desværre ikke endnu. 
Det er dog allikevel klart, at vi med 23 m. maa komme kro¬ 
nologisk langt ned. I sine »Kvartær-studier i Trondhjems- 
feltet« III, s. 358, sætter P. A. Øyen Tapes-nivaaet i det 
trondhjemske, omkring den indre del av fjorden, saavel 
faunistisk som topografisk bestemt, fra 67.5 m. til henimot 
70 m. o. h. Ved Trondhjem selv er nivaaet repræsentert i den 
bekjendte Nardoterrasse, 70 m. o. h. For Frostas vedkom¬ 
mende kan høiden sættes til 68—69 m., Stjordalen ca. 69—70, 
Beitstaden, Stenkjær og Stod til ca. 70 mF). Disse værdier 
stemmer temmelig nøie med hvad man har fundet som Tapes- 
nivaaets øvre grænse omkring den indre del av Kristiania- 
fjorden"). En hævning av 46 m. til et nivaa av 23 m. over 
nuværende havstand vilde ved Kristiania ifølge W. C. Brøg- 
gers beregning 4 ) føre os ned til et sent avsnit av yngre sten- 
alder, den tyknakkede okses tid. Turde vi parallelisere 
hævningen fra tapessænkningens maksimum ved Kristiania 
og i Trondelagens centrale felt med praktisk talt samme 
tapeshoide, vilde denne professor Brøggers beregning over¬ 
fort paa Evenhusristningenes nivaa, 23 m., stemme ganske 
godt med den datering, jeg ad arkæologisk vei er kommen 
') !Et andet punkt gir det store broncealders gravfelt paa Tod- 
nes i Sparbu. Et'nivellement av røisene har vist at havet selv i den 
ældre periode av broncealderen her ikke kan ha staat høiere end 
20 m. over nuværende havstand, og antagelig har et nivaa paa 
12.5 m. ikke været overflytt under den senere del av broncealderen. 
K. Rygh, En gravplads fra broncealderen, T.hjems Yidsk. Selsk. 
Skr. 1906, no. 1, s. 28. 
-) De 5 sidste angivelser er velvilligst opgit mig av hr. Øyen 
i brev av 14de rvovbr. 1921. 
;? ) P. A. Øyen 1. c. — W. C. B r ø g g e r, Strandlinjens belig- > 
genhet under stenalderen i det sydøstlige Norge, s. 53, 96 ff., 277 f. 
4 ) W. C. Brøggers anf. arb., s. 278 f. og tabel ad s. 282. 
