— 122 — 
sig — ikke alene autor og literatursted, men ogsaa det be¬ 
handlede problem er slagordmæssig angit, og han har lagt 
særlig vegt paa en saavidt mulig fuldstændig behandling av 
al den vigtigste literatur indtil den nyeste tid. 
For bokens autortiet borger G r a f e s navn som en me¬ 
get anset saavel plantefysiolog som plantebiokemiker, og verket 
maa derfor idetheletat paa det varmeste anbefales saavel do- 
center som studerende. 
Prof. dr. B. Hansteen Cranner. 
Smaastykker. 
Hvepsehøken rugefugl i Nord-Trondelag. Under læs- 
ningen av »Norges fugle« finder jeg angit at hvepsehøken (Remis 
apivorus) ikke hækker længere mot nord her i landet end til Dovre. 
Det kunde derfor kanske interessere at jeg den 26de august 1918 
f.andt et hvepsehøk-rede med to flyvedygtige unger i en granli 
i Nordli herred, Nord-Trondelag. Den ene av ungerne skjøt jeg, 
da den fløi ut fra redet, den anden sat paa redet og hvæste mot 
mig, da jeg klatret op for at ta det i øiesyn. De voksne var sky 
og holdt sig borte. Jeg gjemte mig saa under en gran i nærheten 
og ventet en halv time til moren kom tilbake og slog sig ned 
paa en gren i nærheten av redet, hvor jeg skjøt den. 
Redet laa i en stor gran ca. 3% m. fra marken. I redet og 
under træet laa en mængde istykkerrevne hvepsebol samt ben¬ 
rester, antagelig av fugleunger. 
J. Nordback (Hommelvik). 
Periphylla hyacinthina. Foruten andre foreteelser som synes 
at peke hen paa et sydligere strøm- og temperaturforhold langs 
Nordlandskysten, forekommer fremdeles den i overskriften nævnte 
manet i ikke ringe antal her oppe, særlig i høst- og vintermaa- 
nedene, ilanddreven efter storm eller flytende i overflaten. 
Juledagene 1921 saa jeg i fjæren her paa Havnø restene av 17 
eksemplarer, og etpar dage senere, den 27de december, næsten 
likesaa mange friske individer opdrevne paa land eller drivende 
ved stranden paa samme sted. Vinden var syd til østlig, med 
sterk nordgaaende strøm. 
Rødø, 7de januar 1922. 
Edvard J. Havnø. 
