— 133 — 
Några nya undersokningar over for- 
vårvade egenskapers årftlighet. 
Av Sven Runnstrdm. 
Organismerna åro i hog grad underkastade inflytandet 
av de yttre betingelserna och modifieras så att den ena indi- 
viden mer eller mindre avviker från den andra. Detta 
forhållande har upptagits som en forklaring på nya arters 
uppkomst, idet man tankte sig att dessa modifikationer voro 
årftliga. For en aldre uppfattning var detta en ganska natur¬ 
lig tanke, då det antogs att konscellerna bildades af småele- 
ment från den ovriga kroppen, varav det ju aven foljde, 
att en forandring af denna aven overfordes till konscellerna. 
Det år Weismanns fortjånst att hava brutit med 
denna primitiva uppfattning, och han skiljde på konscellarna 
eller groddplasmat samt den ovriga delen af organismen, 
som han benåmnde soma. Groddplasmat år det evigt ofor- 
ånderliga, som loper kontinuerligt genom alla slåktled. Varje 
individs soma år underkastad personliga variationer. men 
groddplasmat ligger skyddat for all yttre påverkan. Den 
somatiska modifikationen skulle alltså ej kunna inverka på 
anlagen i konscellarna, utan dessa senare overforas ofor- 
åndrade på avkomman. 
Det kan dock ej forbises att konscellerna stå i ganska 
intimt samband med kroppens ovriga våvnader och åro bero¬ 
ende av dessa i fråga om nåring o. dyl. Teoretiskt skulle det 
ju ej vara otånkbart att vissa faktorer hade tillråckligt djupt- 
gående verkningar for att ingripa i den genotypiska konsti- 
tutionen. Det har åven gjorts en hel del forsok med att genom 
yttre påverkningar såsom kold, nåring o. dyl. framkalla årft¬ 
liga foråndringar. Årftlighetsforskarna hava dock stållt sig 
strångt kritiska mot dessa forsok och vilja ej tillågga dem 
tillråcklig beviskraft. Ofta har man endast uppnått en efter- 
verkan hos en eller två generationer, varefter modifikationen 
forsvunnit. 
Man har betonat att de yttre betingelserna visserligen 
kunna foråndra individens synbara egenskaper, dess fore- 
teelsetyp eller fenotyp, men ej dess anlagstyp eller genotyp. 
