— 134 
Jag skall nu overgå till att referera ett par arbeten av 
två amerikanska forskare G u y e r och Smith »Studies on 
cytolysins« utkomna 1918 och 20, som behandla problemet 
om forvårvade egenskapers årftlighet. 
Forf. hava utgått från en del från serologien kånda 
fakta, vilka det år nodvåndigt att forst redogora for. 
Om kaniner injiceras upprepade gånger med serum fram- 
stållt av t. ex. håstblod, så utvecklar deras blod en substans, 
som ej år nårvarande hos obehandlade kaniner. Om serum 
innehållande denna substans blandas med håstserum, så 
uppstår en fållning av en del av håstserumets åggviteåmnen. 
Denna i kaninblodet framkallade substans har man givit 
namnet precipitin. Det material som injicerades (i detta fall 
håstserum) kallas antigen. Antigenet behover ej nodvåndigt 
utgoras af serum, utan kan bestå af något annat for arten 
fråmmande åggviteåmne. 
Det har åven påvisats att blod af marsvin, som injicerats 
med roda blodkroppar från kanin, erhåller nya egenskaper. 
Tillsattes nåmligen serum från sålunda behandlade marsvin 
till kaninblod, så intrådde nåmligen ej blott en samman- 
flockning (s. k. agglutination) av de roda blodkropparna. utan 
kaninserumet verkade åven hastigt upplosande på dessa. 
Detta år en specifik reaktion på i detta fall kaninens roda 
blodkroppar, vilket ej serum av obehandlade marsvin kan 
åstadkomma. Denna reaktion kallas for håmolys och det 
upplosande åmnet for håmolysin. 
Håmolysin år endast en speciell art av en hel klass av 
substanser, som kallas cytolysiner. Ty liksom roda blod¬ 
kroppar framkalla håmolysin, så kunna andra substanser 
såsom vita blodkroppar, spermatozoer och olika slag af våv- 
nader framkalla substanser i den injicerade artens blod med 
mer eller mindre specifik verkan på det brukta antigenet. 
Det viktiga for denna undersokning år att ett serum 
experimentellt kan frambringas, som verkar upplosande på 
en viss våvnad. 
Forfattarnas frågostållning år nu denna: Om det år 
mojligt att framkalla antikroppar, som forståra speciella våv- 
nadselement, kan man då ej tånka sig en liknande utvåljande 
verkan på vissa delar av det under utveckling varande em- 
