— 147 — 
indflydelse paa det hunlige individs gonader og bestemme 
deres videre utvikling. 
Man vet at saadanne hormoner utvikles i kjønskjertlene 
av det saakaldte interstitielle væv, som i testiklen utvikles i 
mellemrummet mel lem de egentlige sædkanaler. Ogsaa i 
ovariet utvikles interstitielt væv, men her paa et litt senere 
stadium av utviklingen. Derfor kan hormoner fra det hån¬ 
lige individs kjønskjertel faa tid til at overføres og gjøre sin 
virkning hos det hunlige individ, før dettes egne hormoner 
er begvndt at gjøre sig gjældende. 
At kjønskjertlenes hormoner virkelig kan øve en saa- 
dan virkning som her forutsat er eksperimentelt paavist av 
Minoura (1921), en anden av Lillies elever. Han 
har paa kimskiven av hønseegg, i anden uke av kyllingens 
utvikling, forsigtig implantert smaa stykker av kjønskjertler 
fra unge høns. Disse er vokset fast og er kommet i karfor- 
bindelse med embryoet, og virkningen har vist sig ved at 
kyllingens generationsorganer blev intersexuelle, idet baade 
kjønskjertler og ledningsveier antar dels hånlige og dels hun¬ 
lige karakterer. Det var ved disse forsøk likegyldig om man 
til implantationen benyttet stykker av ovarium eller av testikel. 
Men andre hormondannende kjertler, som thymus eller thy- 
reoicl øvet ingen virkning paa kyllingens kjønsorganer. 
Atomenes struktur og denne som 
bærer av kemisk valens. 
Av Irving Langmuir. 1 ) 
Efter den godt underbyggede Rutherford-Bohr- 
ske teori er al den. positive elektricitet i et atom koncentrert i 
en nucleus i dets centrum. Dimensionene av denne nucleus 
1 ) Vaaren 1920 blev amerikaneren Dr. Irving Langmuir' 
tildelt William H. N i c h o 1 - medaljen for sit arbeide »The Arran¬ 
gement of Electrons and Atoms in the Molecule« (J. Am. Chem. Soc., 
June 1919). Irving Langmuirs teori har vakt stor opsigt i 
videnskabelige kredser i Amerika, men synes at være mindre paa- 
