— 149 — 
Parson og G. N. Lewis forutsat at elektronene er an¬ 
ordnet uten at være i bevægelse, idet de er gaat ut fra visse 
kemiske fakta. Det bør lægges merke til at Bohrs teori 
har hat sin største sukces, naar den har været anvendt paa 
atomer eller ioner som bare har én elektron, og at den synes 
ute av stand til at forklare de kemiske eller alm. fysiske egen¬ 
skaper hos selv saa enkle elementer som lithium, kulstof 
eller neon. 
De to teorier kan imidlertid bringes i overensstemmelse 
med hinanden, hvis vi antar at elektronene, som et resultat 
av de kraftvirkninger som de øver paa hinanden, roterer om¬ 
kring visse bestemte stillinger i atomet, som findes symmetrisk 
fordelt i tre dimensioner. Paa den maate blir den kemiske 
teori i overensstemmelse med Bohrs teori for atomer som 
bare har en eneste elektron. Derimot vil for eksempel hos 
et atom som neon, de otte elektroner i det ytre lag rotere 
omkring stillinger som ligger i forhold til nucleus paa samme 
maate som de otte hjørner i en kubus ligger i forhold til 
kubens centrum. Denne anordning er ikke uoverensstem- 
mende med de deler av Bohrs teori som er blit bekræftet 
eksperimentelt. Saaledes kom Born og Landé, idet de 
gik ut fra Bohrs teori og uten at vite om Lewis’ arbeide, 
nøiagtig til denne forestilling om atomets struktur (d, e. det 
kubiske atom), gjennem en studie over sammentrykkeligheten 
hos alkalimetallenes salte. 
Atomnumrene og egenskapene hos de ædle gasarter gir 
os en nøkle ind til anordningen av elektronene i atomet. Det 
lave kokepunkt, det høie ioniseringspotential, den kemiske 
træghet o. s. v. hos helium viser at anordningen av elektro¬ 
nene i helium-atomet er mere stabil end den hos ethvert andet 
atom. Siden dette atom indeholder to elektroner, maa vi 
trække den slutning at ét par elektroner sammen med en 
nucleus repræsenterer en særdeles stabil gruppe. Det er rime¬ 
lig at hos elementer med høiere atomnummer burde der være 
en endog større tilbøielighet for dannelsen av dette stabile 
elektronpar omkring nucleus. Der er to sæt kjendsgjerninger 
som leverer avgjørende bevis for at dette stabile par findes 
i alle atomer ovenfor helium. 
