— 156 — 
at en kant av den ene er i kontakt med en kant av den anden 
saa vil et enkelt elektronpar i enderne av den fælles kant 
erstatte fire elektroner i de oprindelige kuber. For hvert par 
elektroner som to octeter har fælles avtar det totale antal av 
elektroner der kræves for at danne octetene med to. 
La e angi elektronantallet i det ytre skal hos slike atomer 
som forener sig og danner et molekyl. La n være det antal 
av octeter som dannes av disse e elektroner, og la p være det 
antal elektronpar som octetene har fælles. Siden hvert fælles 
elektronpar reducerer med to det antal av elektroner som kræ¬ 
ves for at danne molekylet saa følger at e — 8 n — 2 p eller 
P = Vz ( 8 n — e). 
Denne enkle ligning fortæller os i hvert enkelt tilfælde 
hvor mange elektronpar eller kemiske bindingsenheter der 
maa eksistere i et hvilketsomhelst git molekyl melletn cle dan¬ 
nede octeter. Vandstof nuclei maa imidlertid kunne fæste sig 
til elektronpar i slike octeter som ikke har fælles elektroner. 
F. eks. ved dannelsen av fluorvandstof av et vandstofatom 
og et fluoratom er der 8 elektroner i skallene (e = 8 ). Vi ind- 
sætter n = 1 i ligningen ovenfor og finder p = 0. Med andre 
ord: fluoratomene har ikke elektroner fælles med hinanden. 
Efter at ha avgit sit elektron til fluoratomet fæster vandstof- 
fets nucleus sig til en av fluoroctetens elektronpar og danner 
paa denne maate et molekyl som har et relativt svakt ytre 
kraftfelt. Og resultatet er at istedetfor at besidde saltlignende 
egenskaper er fluorvandstof en væske med lavt kokepunkt. 
Den ligning som er git ovenfor kan anvendes overfor 
alle typer av forbindelser. Hvis vi f. eks. anvender den over¬ 
for slike stoffer som fluornatrium, svovlhexafluorid eller ka- 
liumfluorsilikat, som vi tidligere har omtalt, saa vil vi for 
hver av dem finde p = 0. Med andre ord: Der er ingen 
elektronpar som holder disse stoffers atomer sammen. Hvis 
vi paa den anden side betragter forbindelsen N 2 H 4 saa finder 
vi p = 1 . Siden der bare er 2 octeter maa elektronparret 
være mellem de to kvælstofatomer, mens vandstoffets nuclei 
maa fæste sig til kvælstofoctetenes elektronpar. Det kan let 
vises at denne enkle teori i virkeligheten er identisk med den 
organiske kemis valensteori, og at den leder til de samme 
